Справа № 500/3/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3/21 пров. № Н-А/857/11510/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т .В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

позивач: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 500/3/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа №500/3/21 від 07.02.2022 таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий без достатніх правових підстав.

На обґрунтування поданої заяви пенсійний орган вказував про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 набрало законної сили після смерті позивача, а згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією) та не підлягають виплаті членам сім`ї померлого. Вважаючи, що ОСОБА_1 не має підстав для реалізації невикористаного права померлого члена родини на виконання судового рішення щодо пенсійних виплат, просив подану заяву задовольнити.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, просило скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та прийняти постанову, якою заяву задовольнити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено частково. Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 500/3/21 скасовано та прийнято постанову, якою заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено. Визнано виконавчий лист по справі №500/3/21 виданий 07 лютого 2022 року Тернопільським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню.

12 січня 2023 року ОСОБА_1 подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 у справі № 500/3/21.

В обґрунтування даної заяви зазначає, що ОСОБА_2 за життя набув право на перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії у відповідності до норм вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року по справі №500/3/21 позов ОСОБА_2 задоволено. Визнаyj протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 оновленої довідки від 26.11.2020 року № 10/1/598 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки від 26.11.2020 року № 10/1/598 (про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії), виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії.

08 квітня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву до Тернопільського окружного адміністративного суду на отримання виконавчого листа по справі №500/3/21. 20.05.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом було направлено на адресу позивача- ОСОБА_2 виконавчий лист по справі №500/3/21.

ОСОБА_1 вказує, що її чоловік - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13.04.2021 року). Відповідно до письмової інформації першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 08.11.2021 року №2707/01-16 зазначається, що згідно відомостей, які містяться у спадковій справі №610/2021, спадкоємцями за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 . Договором про поділ спадкового майна, укладеного між спадкоємцями 09.11.2021 року (НРН 813038) зареєстровано в реєстрі за №5-1848 було встановлено розподіл майна, зокрема дружині померлого переходить житловий будинок, земельні ділянки, грошові вклади, все інше майно спадкодавця, якщо таке буде виявлено.

Заявниця у поданій заяві також зазначає про те, що 30.12.2021 подала до Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про заміну сторони позивача у справі №500/3/21 до відкриття виконавчого провадження, в якій просила суд замінити позивача - ОСОБА_2 на його правонаступника дружину - ОСОБА_1 . У період з квітня по грудень включно 2021 року їй не було відомо про існування виконавчого листа по адміністративній справі №500/3/21 від 15 лютого 2021 року в матеріалах справи №500/3/21. Однак, з метою підготовки та подання до суду заяви про заміну сторони позивача у справі №500/3/21, серед документів свого (покійного) чоловіка знайшла виконавчий лист по адміністративні справі №500/3/21 від 15 лютого 2021 року. Також зазначає про те, що вказаний виконавчий лист по адміністративні справі №500/3/21 від 15 лютого 2021 року повернула до Тернопільського окружного адміністративного суду, що підтверджується наявністю даного виконавчого листа по адміністративній справі №500/3/21 від 15 лютого 2021 року в матеріалах справи №500/3/21.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі №500/3/21 яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_1 про заміну позивача правонаступником задоволено. Замінено позивача ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 . Відтак, 28 січня 2022 року вона звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду про видачу виконавчого листа по справі №500/3/21 та 16 лютого 2022 року отримала вказані виконавчі листи.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки виконавчий лист по адміністративні справі №500/3/21 від 15 лютого 2021 року було повернуто до Тернопільського окружного адміністративного суду без виконання та лише після набрання законної сили ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі №500/3/21, ОСОБА_1 16 лютого 2022 року отримала виконавчий лист по адміністративній справі №500/3/21, дана обставина має значення для вирішення справи та є істотною для постановлення правильного рішення у справі. Відтак, можна зробити висновок про наявність у неї гарантованого законодавством права на здійснення з 01.04.2019 року перерахунку та виплати основного розміру пенсії на підставі довідки від 26.11.2020 року № 10/1/598 (про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням виплачених за цей період сум пенсій на користь правонаступника - ОСОБА_1 .

Просить подану заяву задовольнити, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити судове рішення, яким апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі №500/3/21 залишити без мін, а виконавчий лист по справі №500/3/21 виданий 07.02.2022 Тернопільським окружним адміністративним судом таким, що підлягає до виконання.

Сторони були повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, копії ухвал про відкриття провадження та про призначення розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до розгляду отримано учасниками справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Однак, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів заяви, колегія суддів дійшла до висновку що у задоволенні такої необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст.361 КАС України визначено вичерпаний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд же судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи (ч.3 ст.361 КАС України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст.361 КАС України).

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова ж обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Тобто, нововиявлені обставини це юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

При цьому, слід зауважити, що такі обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показами свідків тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Отже, істотні для справи обставини це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Відтак, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду. Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З поданої заяви встановлюється, що ОСОБА_1 вважає нововиявленою обставиною, тобто обставиною, що має значення для вирішення справи та є істотною для постановлення правильного рішення у справі є те, що виконавчий лист по адміністративній справі №500/3/21 від 15 лютого 2021 року було повернуто до Тернопільського окружного адміністративного суду без виконання та лише після набрання законної сили ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі №500/3/21 про заміну сторони у справі, ОСОБА_1 16 лютого 2022 року отримала новий виконавчий лист у справі №500/3/21 від 07.02.2022.

Слід зазначити, що під час розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, судом апеляційної інстанції було надано оцінку поданими сторонами доказам, зокрема також і тій обставині, що 08.04.2021 ОСОБА_2 звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа у справі №500/3/21. Дана заява була зареєстрована судом 15.04.2021 та згідно супровідного листа Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 ОСОБА_2 було скеровано два виконавчих листи від 19.05.2021 на 2 арк.. Також суду під час апеляційного розгляду було відомо, що такий виконавчий лист наявний в матеріалах справи (а.с. 58), про що наголошує заявник.

Однак, слід вказати про те, що визнаючи виконавчий лист по справі №500/3/21 від 07 лютого 2022 року, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки судом у цій справі вже було видано 19.05.2021 виконавчий лист (а.с.58), обґрунтовані доводи апелянта про те, що виконавчий лист № 500/3/21 від 07.02.2022 виданий без достатніх правових підстав, тобто в порушення вимого ст. 379 КАС України.

Суд також наголосив на тому, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, судова колегія вважає, що при ухваленні судового рішення 18 жовтня 2022 року у цій справі щодо вказаних обставин апеляційним судом було повно та всебічно досліджено всі обставини справи, які існували на час її розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що не відноситься до поняття нововиявленої обставини новий доказ у справі або нове обґрунтування позовних вимог, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.3, 4 ст.361 КАС України).

З аналізу вищевикладеного випливає те, що істотними обставинами справи можуть бути такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі суду, особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що в першу чергу відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний союз» проти України», заява № 10640/05).

У контексті оцінки доводів заяви також слід звернути увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів зауважає, що ключові аргументи заяви отримали достатню оцінку.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 500/3/21, оскільки підстави наведені в заяві ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами, в розумінні ст. 361 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 500/3/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2022 року