Справа № 280/4523/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 лютого 2023 року Справа № 280/4523/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача форми «С» №9 та №9.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області, винесені на підставі акта фактичної перевірки від 05.08.2021, є протиправними через їх невідповідність нормам чинного законодавства України. Звертає увагу, що заява ФОП ОСОБА_2 не могла стати підставою для винесення відповідачем наказу про проведення перевірки, оскільки за змістом ця заява не відповідає підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. У відповідача на момент видання наказу на проведення фактичної перевірки була відсутня інформація про порушення платником податків установленого порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні, а отже у податкового органу були відсутні підстави для призначення фактичної перевірки щодо ФОП ОСОБА_1 з вказаних питань. Крім того, за висновком контролюючого органу, на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться два кафе в різних частинах комплексу. В одному з кафе розрахункові операції проводяться через програмний пристрій, який не зареєстровано в органах ДПС, та ліцензії на торгівлю підакцизними товарами відсутні. Зазначені обставини, виявлені контролюючим органом під час перевірки, стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Так, на обґрунтування висновку про порушення позивачем пункту 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР) та частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) контролюючий орган посилається на те, що в «іншому кафе» на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розрахункові операції проводяться через програмний пристрій, який не зареєстровано в органах ДПС, та ліцензії на торгівлю підакцизними товарами відсутні. Проте контролюючий орган у акті перевірки не вказує, яке відношення ФОП ОСОБА_1 має до «іншого» кафе на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». За договором оренди приміщення від 11.05.2021 №20/5/21Б позивач орендує приміщення бару на І поверсі та приміщення кухні на ІІ поверсі, яке розташоване прямо під баром, тобто в одній частині комплексу. На території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюють господарську діяльність також інші суб`єкти, які надають послуги з прокату шезлонгів для басейну, продають їжу та напої, оскільки територія комплексу є досить великою. Позивач не має жодного уявлення, що за суб`єкт продає підакцизні товари в «іншому» кафе в іншій частині комплексу та відповідно не має нести відповідальність за порушення ним норм чинного законодавства. Контролюючий орган здійснив нарахування штрафу позивачу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 06.09.2021 №9, виходячи із суми проданого підакцизного товару в «іншому» кафе, яка склала 98 811,40 грн. Натомість, у матеріалах перевірки, зокрема у акті перевірки, відсутні докази провадження позивачем діяльності чи розташування господарських об`єктів ФОП ОСОБА_1 в «іншому» кафе в іншій частині розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вважає, що позивачем не допущено порушення норм частини 20 Закону №481/95-ВР та пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Крім того, звертає увагу на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2021 у справі №331/5038/21, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ФОП ОСОБА_1 за частиною 1 статті 155-1, частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі №280/4523/22; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, 31.08.2022 на адресу суду надав відзив на позовну заяву (вх. №33329), у якому вказує, що при призначенні фактичної перевірки позивача з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів відповідач повністю дотримався приписів чинного законодавства як уповноважений державний орган, який здійснює контроль за дотриманням норм Закону №481/95-ВР та здійснює функції, визначені законодавством у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Правові підстави для проведення фактичної перевірки позивача зазначені в наказі від 27.07.2021 №2220-П у відповідності до положень чинного законодавства України. Відтак, означений наказ відповідає вимогам підпункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. В ході проведення перевірки кафе за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність позивач, встановлено, порушення, порушення позивачем пункту 1, 2, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР та частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР. За результатами фактичної перевірки складено та зареєстровано 06.08.2021 акт фактичної перевірки за №7344/08/01/07/09/ НОМЕР_1 , від підписання та отримання якого позивач відмовилась, про що складено відповідний акт. За матеріалами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.09.2021 №9, №9. Так, в ході перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без застосування зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій, а саме в кафе із зареєстрованим ПРРО було придбано банку пива «Бад» 0,5 л за ціною 50 грн., алкогольного коктейлю «Мохіто» за ціною 90 грн. та кальяну зі смаком лимону чілі-ягід за ціною 280 грн., на загальну суму 420,00 грн., при цьому розрахункова операція проводилась без використання реєстратора розрахункових операцій, що є порушенням пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР. Крім того, перевіркою встановлено реалізацію 27.07.2021 алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в кафе позивача, де розрахункові операції проводяться через програмний пристрій, який не зареєстровано в органах ДПС. Так, позивач дійсно має ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами з прив`язкою до ПРРО з фіскальним номером , зареєстрованим 17.05.2021 , який знаходиться в одному із кафе позивача, в іншому ж кафе розрахункові операції проваляться через програмний пристрій, який не зареєстровано в органах ДПС, відповідно у позивача відсутні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами з прив`язкою до цього ПРРО. Ці факти підтверджуються актом фактичної перевірки, описом наявної готівки на місці проведення розрахунків, письмовими поясненнями бармена ОСОБА_3 , який перебуває у трудових відносинах з позивачем та звітами про реалізований товар протягом 27.07.2021, роздруковані з незареєстрованого програмного пристрою, що знаходиться у цьому кафе, згідно яких сума проданого підакцизного товару склала 98 811,40 грн. (у т.ч. алкогольних напоїв на суму 98 051,40 грн., кальяну на суму 760 грн.). Крім того, посилається на те, що обставини встановлені у справі №331/5038/21 про адміністративне правопорушення щодо позивача не можуть бути взяті до уваги, а постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2021 не є прямим доказом в даній справі. Вважає, що відповідачем обґрунтовано та правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Просить у задоволенні позову відмовити.

07.09.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. №34886), у якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, з підстав, зазначених у позовній заяві.

14.09.2022 відповідач подав заперечення (на відповідь на відзив), в яких підтримав свої доводи та аргументи, наведені у відзиві на позовну заяву. Звернув увагу, що окрім виконання податковим органом своїх функцій, підставою для з`ясування дотримання позивачем норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів, установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні та прийняття рішення про проведення фактичної перевірки стала доповідна записка управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області з додатком від 26.07.2022, а не заява ФОП ОСОБА_2 .

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 12.09.2001 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, основним видом діяльності за КВЕД є: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Згідно з наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.07.2021 №2220-п, прийнятого на підставі статті 19-1, статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80, пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.01.2021 по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні.

За результатами фактичної перевірки складено акт перевірки від 05.08.2021 №7344/08/01/07/09/ НОМЕР_1 (далі Акт перевірки).

В Акті перевірки (нова редакція) зазначено, крім іншого, наступне:

«При перевірці кафе, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , в яких здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено: На території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться два кафе в різних частинах комплексу. В одному кафе розрахункові операції проводяться із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , зареєстрованого 17.05.2021. У ФОП ОСОБА_1 наявні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами з прив`язкою до зазначеного ПРРО.

В іншому кафе розрахункові операції проводяться через програмний пристрій, який не зареєстровано в органах ДПС, та ліцензії на торгівлю підакцизними товарами відсутні.

27.07.2021 в кафе із зареєстрованим ПРРО було реалізовано банку пива «Бад» 0,5 л за ціною 50 грн., алкогольного коктейлю «Мохіто» за ціною 90 грн. та кальяну зі смаком лимону-чілі-ягід за ціною 280 грн. на загальну суму 420 грн., при цьому розрахункова операція проводилась без використання реєстратора розрахункових операцій.

В іншому кафе був реалізований алкогольний коктейль «Апероль шприц» за ціною 120 грн. Згідно наданого звіту про реалізований товар протягом дня 27.07.2021, роздрукованого з незареєстрованого програмного пристрою, що знаходиться у цьому кафе, сума проданого підакцизного товару склала 98 811,40 грн. (у т.ч. алкогольних напоїв на суму 98 051,40 грн., кальяну на суму 760 грн.), таким чином встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без застосування зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій, а також без отримання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами (кальяну)».

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР;

частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 06.09.2021 №9, яким застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 9 935,14 грн., за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 06.09.2021 №9, яким застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 213 102,80 грн., за порушення частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР.

24.09.2021 позивач направив до ДПС України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 06.09.2021 №9, від 06.09.2021 №9, яка зареєстрована ДПС України за вх. від 28.09.2021 №28775/6.

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 08.07.2022 №6899/6/44-08-06-08-07-06, яким скарга ФОП ОСОБА_1 залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 06.09.2021№9, №9 - без змін.

Вважаючи протиправними прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Аналізуючи положення Податкового кодексу України в розрізі процедури проведення податкових перевірок Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21.02.2020) сформулював правовий висновок: «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Позивач у позовній заяві посилається на недотримання податковим органом процедури проведення перевірки, зокрема на відсутність підстав для проведення фактичної перевірки.

Згідно підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи слідує, що фактична перевірки платника податків призначена на підставі підпункту підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Підпунктом 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган призначив фактичну перевірку на підставі доповідної записки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області від 26.07.2022.

У вказаній доповідній записці зазначено, що листом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 05.07.2021 №2155св/46/04.2021 (вх. від 06.07.2021 №1749/10) повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, стосовно суб`єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність по реалізації алкогольної продукції, згідно додатку. Скаргою гр. ОСОБА_4 від 26.07.2021 б/н повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, стосовно суб`єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність по реалізації алкогольної продукції, згідно додатку.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для призначення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі заяви ФОП ОСОБА_2 , яка не відповідає вимогам підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, оскільки така перевірка не була призначена на підставі заяви останнього.

Щодо виявлених під час проведення перевірки порушень вимог чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Так, оскаржуваним податковим-повідомленням рішенням №9 від 06.09.2021 до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 213 102,80 грн., за порушення частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

У відповідності до частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Проведенням фактичної перевірки встановлено, що на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться два кафе в різних частинах комплексу. В одному кафе розрахункові операції проводяться із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , зареєстрованого 17.05.2021. У ФОП ОСОБА_1 наявні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами з прив`язкою до зазначеного ПРРО.

В іншому кафе розрахункові операції проводяться через програмний пристрій, який не зареєстровано в органах ДПС, та ліцензії на торгівлю підакцизними товарами відсутні.

У заявах по суті справи позивач наголошує на тому, що він не має жодного відношення до «іншого кафе» на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та, відповідно, не здійснює підприємницьку діяльність у вказаному об`єкті. Вказує, що за Договором оренди приміщення від 11.05.2021 №20/5/21Б позивач орендує приміщення бару на І поверсі та приміщення кухні на ІІ поверсі, яке розташоване прямо під баром, тобто в одній частині комплексу.

З наданого до суду Договору оренди приміщення від 11.05.2021 №20/5/21Б вбачається, що загальна площа приміщення, що орендується, складає 65,00 кв.м., поверх приміщення, що орендується: перший, другий.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Жодним належним, достовірним та допустимим доказом відповідач не довів правомірності своїх висновків про провадження ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності в «іншому кафе» на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає, що висновки контролюючого органу, викладені в акті фактичної перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове-повідомлення рішенням №9 від 06.09.2021, ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях осіб, які проводили перевірку та не підтверджені документально.

За недоведеності відповідачем факту здійснення позивачем підприємницької діяльності в «іншому кафе» на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », висновки контролюючого органу про допущення позивачем порушення частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР є безпідставними.

Відтак, податкове-повідомлення рішення від 06.09.2021 №9 є протиправним та підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд відмічає, що 27.07.2021 відносно ФОП ОСОБА_1 за порушення останньою порядку ведення господарської діяльності, а саме, здійснення в кафе за адресою: АДРЕСА_2 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, складено протокол про адміністративне правопорушення №1624, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 164 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Проте, в результаті розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2021 у справі №331/5038/21 провадження у справі відносно останньої по факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною 1 статті 164 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. При цьому, у вказаному судовому рішенні також констатовано недоведеність факту здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності у двох різних об`єктах на території розважального комплексу «Кон Тики».

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.09.2021 №9 суд зазначає, що згідно вказаного рішення до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 9 935,14 грн. за порушення пункту 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Згідно пунктами 1, 2, статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

Пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

Відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Перевіркою, крім іншого, встановлено: «27.07.2021 в кафе із зареєстрованим ПРРО було реалізовано банку пива «Бад» 0,5 л за ціною 50 грн., алкогольного коктейлю «Мохіто» за ціною 90 грн. та кальяну зі смаком лимону-чілі-ягід за ціною 280 грн. на загальну суму 420 грн., при цьому розрахункова операція проводилась без використання реєстратора розрахункових операцій.

В іншому кафе був реалізований алкогольний коктейль «Апероль шприц» за ціною 120 грн. Згідно наданого звіту про реалізований товар протягом дня 27.07.2021, роздрукованого з незареєстрованого програмного пристрою, що знаходиться у цьому кафе, сума проданого підакцизного товару склала 98 811,40 грн. (у т.ч. алкогольних напоїв на суму 98 051,40 грн., кальяну на суму 760 грн.), таким чином встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без застосування зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій, а також без отримання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами (кальяну)».

Отже, суд зазначає, що у даному випадку розрахунок штрафних санкцій мав бути здійснений, виходячи з вартості проданого товару у розмірі 420 грн., у кафе, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 26-А, де здійснює діяльність позивач.

Натомість контролюючий орган здійснив розрахунок штрафу позивачу, виходячи із суми всього проданого підакцизного товару в «іншому кафе».

Оскільки в межах розгляду даної справи податковим органом не доведено факт здійснення позивачем підприємницької діяльності у двох різних об`єктах (кафе) на території розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », то відсутні підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 відповідальності у вигляді штрафу в сумі 9 935,14 грн. за порушення пункту 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

В контексті вищенаведеного суд звертає увагу на те, що правила та порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій та здійснення за їх допомогою відповідних розрахункових операцій, а також відповідальність за порушення таких вимог в повному обсязі врегульовані приписами Закону №265/95-ВР.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX (далі - Закон №540-IX), із змінами, внесеними згідно із Законом від 13.05.2020 № 591-IX, визначено:

«Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.».

Аналіз наведених вище норм права свідчить, що на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не діє мораторій на проведення фактичних перевірок, зокрема, з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Фактична перевірка із зазначених питань може бути проведена з підстав, визначених підпунктами 80.2.2 (наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства), 80.2.3 (письмове звернення покупця (споживача)), 80.2.5 (наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків законодавства).

Разом з тим, виключень щодо можливості проведення фактичних перевірок з питань здійснення платниками податків розрахункових операцій, що врегульовано приписами Закону №265/95-ВР, положення пункту 52-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містять.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 17.05.2022 у справі №520/592/21.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Враховуючи викладене, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), податковий орган у цій справі не мав повноважень на дослідження у ході проведення фактичної перевірки позивача питань, врегульованих приписами Закону №265/95-ВР

Слід зазначити, що податковим повідомленням-рішенням №9 від 06.09.2021, до позивача застосовані штрафні санкції за пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР та пунктом 11 Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР, тобто на підставі законодавства, на перевірку дотримання вимог якого повноваження у відповідача були відсутні.

Отже, податкове повідомлення-рішення від №9 від 06.09.2021 підлягає визнанню протиправним та скасуванню також з наведених підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість висновків про порушення позивачем податкового законодавства та не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області від 06.09.2021 №9, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 213 102 (двісті тринадцять тисяч сто дві) гривні 80 копійок.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області від 06.09.2021 №9, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 9 935 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 14 копійок.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 230 (дві тисячі двісті тридцять) гривень 40 копійок присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 21.02.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко