Справа № 380/18400/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Шахта» «Надія» до Червоноградського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, про визнання протиправними та скасування постанов.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Шахта» «Надія» (далі позивач, ПрАТ «Шахта» «Надія») з позовом до Червоноградського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач, Червоноградський ВДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі третя особа, ГУ ДСНС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмаха Андрія Петровича від 09.12.2022 про відкриття виконавчого провадження №70513713, відкритого на виконання виконавчого листа №380/12051/21 виданого 20.06.2022 Львівським окружним адміністративним судом;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмаха Андрія Петровича від 09.12.2022 про стягнення виконавчого збору від 09.12.2022 по ВП №70513713;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмаха Андрія Петровича від 09.12.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.12.2022 по ВП №70513713.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області. Крім того вважає, що рішення суду, на підставі якого відкрите виконавче провадження, не передбачає застосування заходів примусового виконання. Отже, у державного виконавця не було правових підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, та відповідно постанов про стягнення виконавчого збору і про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 26.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін.

11.01.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію постанов старшого державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмаха Андрія Петровича від 09.12.2022 по ВП №70513713.

Ухвалою суду від 23.01.2023 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Представник третьої особи 31.01.2023 подав пояснення щодо позову. Представник ГУ ДСНС у Львівській області проти позову заперечив. Свою позицію обґрунтовує тим, що в цих спірних відносинах виконання рішення законодавчо покладено на органи державної виконавчої служби. Покликання на подану позивачем судову практику вважає необґрунтованими, оскільки обставини у цих судових рішеннях не є подібними до обставин у даній справі.

13.02.2023 позивач подав додаткові пояснення, в яких не погоджується з доводами третьої особи та просить задовольнити позовні вимоги.

14.02.2023 відповідач подав відзив на позов, в якому вказує, що старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Червоноградського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) при винесені постанов в межах виконавчого провадження №70513713 на виконання виконавчого листа у справі №380/12051/21 діяв в межах і в спосіб встановлений приписами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Тому, просить відмовити у позові в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання.

Суд з`ясував позиції сторін щодо можливості продовження розгляду справи у письмовому провадженні, проти чого сторони заперечень не висловили. Керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, зважаючи на особливості розгляду справ передбачених ст. 287 КАС України, суд ухвалив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами в письмовому провадженні.

Суд заслухав доводи позивача та третьої особи, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі №380/12051/21 позов задоволено повністю; застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме: у вигляді зупинення експлуатації будівлі адміністративно-побутового корпусу, будівлі котельні та будівлі механічного цеху Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» за адресою Україна, 80086, Львівська область, Сокальський район, село Сілець до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

На виконання виконавчого листа №380/12051/21, виданого 20.06.2022 Львівським окружним адміністративним судом, старший державний виконавець Червоноградського ВДВС 09.12.2022 виніс такі постанови:

- про відкриття виконавчого провадження №70513713;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн.

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 431,00 грн.

Вважаючи постанови державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 та 4 ст. 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Нормами ч. 1 ст. 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Позивач у клопотанні від 13.02.2023 покликається на те, що він не є власником майна і до цих правовідносин не можуть застосовуватись положення п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII. Проте п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII передбачено можливість застосування інших заходів примусового характеру, а отже, перелік таких не є вичерпним.

Відповідно ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIII визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Відповідно до ч. 1 вказаної статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З доказів у справі встановлено, що судом першої інстанції, в резолютивній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі №380/12051/22 зазначено спосіб його виконання: зупинити експлуатацію будівлі адміністративно-побутового корпусу, будівлі котельні та будівлі механічного цеху Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» за адресою Україна, 80086, Львівська область, Сокальський район, село Сілець до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Зі змісту означеного рішення випливає, що боржник повинен виконати таке шляхом вчинення певних дій (утримання від експлуатації), тобто у будь-якому випадку передбачено волю боржника до виконання такого рішення. Таким чином, висновки позивача про відсутність примусу та зобов`язального характеру у рішенні та виконавчому листі є помилковими. Адже резолютивна частина рішення містить чітке зобов`язання «зупинити експлуатацію будівлі адміністративно-побутового корпусу, будівлі котельні та будівлі механічного цеху», яке необхідно вчинити боржнику. Тому, виконавчий лист у разі добровільного невиконання такого рішення міг бути звернутий до примусового виконання в порядку, визначеному Законом №1404-VIII.

Покликання позивача на те, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Стаття 6 Закону №1404-VIII передбачає виконання рішень іншими органами та установами. У ч. 1 та 2 вказаної статті законодавець наводить перелік органів, які можуть виконувати рішення, та серед якого органи ГУ ДСНС України відсутні.

Більше того у ч. 3 вказаної статті зазначено, що у випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Однак органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (ч. 4).

Позивач в обґрунтування своєї позиції посилається на норми статей Кодексу цивільного захисту України, які регулюють відносини у сфері державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Покликання на ст. 67 Кодексу цивільного захисту України суд вважає недоречним, оскільки вказану норму виключено на підставі Закону №2228-IX від 21.04.2022, тобто до виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. Згідно з ч. 2 вказаної статті у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином суд висновує, що застосуванням санкції є не самостійна реалізація примусового виконання рішення суду, а саме звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування. Тому, покликання позивача в цій частині суд до уваги не бере.

У цьому контексті покликання позивача на ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, яка передбачає, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду, не підтверджує того, що забезпечення примусового виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається саме на органи ГУ ДСНС України, та не спростовує виконання рішення органами ДВС у разі невиконання його боржником добровільно.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №809/421/17 суд до уваги не бере, оскільки на момент виникнення спірних відносин у справі №809/421/17 діяла Інструкція про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затверджена наказом МНС від 21.10.2004 №130, п. 3.2 якої передбачав право посадових осіб органів пожежного нагляду зупиняти роботу підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць; експлуатацію будівель, споруд, окремих приміщень. Проте 21.05.2017 така Інструкція скасована розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р до виникнення спірних відносин у справі 380/12051/21 (на підставі рішення у якій видано оскаржені постанови).

Таким чином, правових підстав для покладення на ГУ ДСНС у Львівській області примусового виконання відповідного судового рішення немає. Отже, державний виконавець Червоноградського ВДВС правомірно виніс постанови про відкриття виконавчого провадження №70513713, про стягнення виконавчого збору, та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги безпідставними, а дії та рішення державного виконавця законними та обґрунтованими. Тому, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287, 294 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2023.

Суддя Кравців О.Р.