Справа № 480/398/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 р. Справа № 480/398/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2022, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 11.07.22 по справі № 480/398/22

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1
третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом також відповідач), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі за період із 29.11.2019 по 17.11.2021 за посадою, яку він обіймав до 30.08.2019, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а також матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить обставини справи, викладені у позовній заяві, та вказує на їх неврахування судом першої інстанції. Звертає увагу, що судом першої інстанції не надано оцінку факту скасування судовим рішенням Наказу № 114 від 30.08.2019 в частині усунення від виконання посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 та не застосовано положення абз. 2 п. 1 Розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам за № 260, якими регулюється порядок виплати грошового забезпечення у разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді. Судом першої інстанції застосовано норму матеріального права, яка не підлягає застосуванню, а саме: застосовано п. 5 розділу XXVIII Порядку № 260, згідно з якого, якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується військовослужбовцю в розмірі, який він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України; п. 5 розділу XXIX Порядку № 260, яким регулюється нарахування та виплата грошового забезпечення за час відбування покарання у дисциплінарному батальйоні (хоча позивач не відбував покарання у дисциплінарному батальйоні). Судом першої інстанції неправильно застосовано норму матеріального права, а саме п. 6 розділу XXIX Порядку № 260, оскільки зазначений розділ стосується і військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб при відстороненні від посади під час досудового розслідування або судового провадження, або при застосуванні запобіжного заходу кримінального провадження у виді домашнього арешту та застосовано його у сукупності з п. 5 розділу XXIX Порядку № 260, який не підлягає застосуванню.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Командування Сухопутних військ Збройних Сил України правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалося.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду у суді апеляційної інстанції, що Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 202 від 21.05.2018 ОСОБА_1 призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 79).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.08.2019 за № 114 ОСОБА_1 усунуто від виконання посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 30.08.2019 у зв`язку із внесенням військовою прокуратурою Сумського гарнізону до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей № 0000094 від 16.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 8).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31.08.2019 у справі № 591/5478/19 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (а.с. 81).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28.10.2019 продовжено підозрюваному ОСОБА_1 до 29.11.2019 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (а.с. 82).

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 390 від 20.09.2019 ОСОБА_1 відповідно до підпункту 13 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (а. с. 83).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.11.2021 за № 503 ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , колишнього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 призначено на посаду заступника командира частини з озброєння - начальником технічної частини Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 87).

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2021 за № 108 підполковник ОСОБА_1 з 17.10.2021 справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою (а.с. 78).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправним та скасування Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 114 від 30.08.2019 в частині усунення від виконання посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Наказу командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України № 390 від 20.09.2019 в частині увільнення підполковника ОСОБА_1 від займаної посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахування у розпорядження командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України та утримання у списках особового складу оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_6 ; поновлення на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі № 480/15/20 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 114 від 30.08.2019 в частині усунення від виконання посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 . В цій частині прийнято постанову, якою визнано протиправним та скасовано Наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 114 від 30.08.2019 в частині усунення від виконання посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 . В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 залишено без змін (а.с. 31).

Посилаючись на неотримання у повному обсязі належного грошового забезпечення у період з 29.11.2019 по 17.11.2021 за посадою, яку позивач обіймав перед виданням наказу № 390 від 20.09.2019 р. про увільнення від займаної посади і зараховання у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи, що в період 29.11.2019 по 17.11.2021 позивач був увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, рішення про виплату позивачу грошового забезпечення в розмірі, що він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністром оборони України не приймалося, дійшов висновку, що відповідачем правомірно виплачувалося грошове забезпечення, виходячи із окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в розмірі відповідно до займаної посади.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що в період з 30.06.2020 по 17.11.2021 у відповідача були відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення у повному обсязі за посадою, яку він обіймав до 30.08.2019, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та відповідно і матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових потреб за 2021 рік.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Основного Закону України проголошує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини другої статті 65 Конституції України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Проходження військової служби в Збройних Силах України врегульовано Законом України від 25 березня 1992 року за № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року, № 260 (надалі по тексту - Порядок № 260).

Відповідно до ч. 4 статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та іншими законами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 за № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року за № 260 (далі - Порядок № 260) грошове забезпечення військовослужбовців включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисіу) допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

За приписами пункту 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Пунктом 15 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Згідно з пунктом 9 розділу ХХХІ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, рішення про звільнення яких з військової служби або переміщення на нижчеоплачувану посаду визнані незаконними та які у зв`язку з цим поновлені на військовій службі (посаді) на підставі рішення повноважного органу (керівника), який прийняв рішення про таке поновлення та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, недоотримане грошове забезпечення за час вимушеного прогулу або різниця за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді виплачується військовослужбовцю за місцем перебування на грошовому забезпеченні.

До розрахунку грошового забезпечення у такому разі включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за займаною штатною посадою до звільнення або переміщення на нижчеоплачувану посаду.

Одноразові додаткові види грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не виплачуються.

Відповідно до п. 1 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 (в редакції станом до 30.08.2019) грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Згідно з п. 5 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

Також п. 6 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Як убачається зі змісту Наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 390 від 20.09.2019, ОСОБА_1 відповідно до підпункту 13 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 за № 5/1385 від 14.12.2021 про грошове забезпечення підполковника ОСОБА_1 , за період з 30.08.2019 по 15.11.2021 позивач щомісяця отримував частину грошового забезпечення у сумі 2 115,00 грн (крім серпня - листопада 2019 року в період застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту), всього за вказаний період отримав 49 709 грн 25 коп. (а. с. 22).

Доказів прийняття рішення Міністром оборони України про виплату позивачу грошового забезпечення в розмірі, що він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, судом не встановлено.

Враховуючи, що в період з 29.11.2019 по 17.11.2021 позивач був увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, рішення про виплату позивачу грошового забезпечення в розмірі, що він отримував за займаною посадою до зарахування у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністром оборони України не приймалося, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем правомірно виплачувалося грошове забезпечення, виходячи із окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в розмірі, що отримував позивач за займаною посадою заступника командира частини з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_2 .

Окрім того, колегія суддів зазначає про безпідставність посилання позивача на необхідність урахування факту скасування судовим рішенням Наказу № 114 від 30.08.2019 в частині усунення від виконання посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 з огляду на те, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі № 480/15/20 залишено без змін рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України № 390 від 20.09.2019 в частині увільнення підполковника ОСОБА_1 від займаної посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахування у розпорядження командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України та утримання у списках особового складу оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_6 ; поновлення на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. п. 13 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента № 1153/2008 від 10.12.2008, матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 1 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року, № 1153/2008.

Розділом XXIX Порядку № 260 визначено порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, усуненим або відстороненим від виконання службових обов`язків, відстороненим від виконання повноважень на посаді або відстороненим від посад, а також тим, яких взято під варту чи які перебувають під домашнім арештом, а також за час відбування покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах.

За приписами пункту 5 розділу XXIX Порядку № 260 грошове забезпечення за час відбування покарання у дисциплінарному батальйоні виплачується військовослужбовцям строкової військової служби - з розрахунку посадового окладу за I тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців строкової служби, із дня набрання вироком законної сили і до дня призначення на посади після відбування покарання чи до звільнення з військової служби; іншим категоріям військовослужбовців - з розрахунку окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років із дня набрання вироком законної сили і до дня закінчення строку відбування покарання.

Пунктом 6 розділу XXIX Порядку № 260 встановлено, що у цьому розділі порядок виплати грошового забезпечення також стосується і військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення їх на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року, № 1153/2008.

Зазначені зміни внесені Наказом Міністерства оборони № 180 від 01.06.2020 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та набрали чинності з 30.06.2020.

Судом установлено, що Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 390 від 20.09.2019 ОСОБА_1 відповідно до підпункту 13 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (а. с. 83).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.11.2021 за № 503 ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , колишнього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено на посаду заступника командира частини з озброєння - начальником технічної частини Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 87).

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2021 за № 108, підполковник ОСОБА_1 з 17.11.2021 справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою (а. с. 78).

За займаною посадою заступника командира частини з озброєння начальника технічної частини Військової частини НОМЕР_2 отримував грошове забезпечення, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_7 за № 5/1385 від 14.12.2021.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в період з 30.06.2020 по 17.11.2021 у відповідача були відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення у повному обсязі за посадою, яку він обіймав до 30.08.2019, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та відповідно і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб за 2021 рік.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача стосовно неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки такі зводяться лише до суб`єктивних суджень заявника та правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 по справі № 480/398/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк