Справа № 160/2978/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без руху

21 лютого 2023 року Справа 160/2978/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди установленої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року (зі змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць починаючи з 23.08.2022 року по 20.01.2023 року;

- зобов`язати Територіальну управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду установлену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року (зі змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць починаючи з 23.08.2022 року по 20.01.2023 року.

Відповідно до пунктів 3 та 6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, згідно з пункту 2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем не зазначені відомі номери засобів зв`язку відповідача або про їх відсутність.

Відповідно до ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

В позовній заяві позивачем зазначено - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Проте, в прохальній частині позову позовні вимоги сформульовану у відношенні до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відтак, позивачу необхідно надати уточнену позовну заяву із уточненням прохальної її частини.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В позовній заяві щодо строку звернення до суду, позивач посилається на статтю 233 КЗпП із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 по справі №1-13/2013) відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проте, суд зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 по справі №1-13/2013 має відношення до статті 233 КЗпП в редакції до 19.07.2022 року, 19.07.2022 набули чинності зміни до зазначеної статті, внесені Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

Так, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній з 19.07.2022) передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, у зв`язку із прийняттям Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX, ст.233 Кодексу законів про працю України більше не містить положень про те, що «у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком».

Предметом спору є стягнення з відповідача додаткової винагороди установлену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року (зі змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць починаючи з 23.08.2022 року по 20.01.2023 року., а відтак має застосовуватися місячний строк звернення до суду.

В позовній заяві позивачем не зазначено, коли саме ним отримано виплату грошового забезпечення за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року та січень 2023 року із відповідними доказами, отримавши які, він дізнався про не нарахування йому додаткового винагороди передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022 року.

Таким чином, позивачу необхідно надати уточнену позовну заяву, в якій вказати коли позивачем було отримано виплату грошового забезпечення за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року та січень 2023 року без нарахованої додаткового винагороди, яка передбачена постановою КМУ №168.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання:

- уточненого позову складеного та оформленого відповідно до ст.160 КАС України, із уточненням прохальної частини та із зазначенням відомостей щодо дати виплати грошового забезпечення за серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року та січень 2023 року без нарахованої додаткового винагороди (та його копії для відповідача).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених ст.294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст.294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Сидоренко