Справа № 120/9958/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 лютого 2023 р. Справа № 120/9958/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач1), з врахуванням уточнення позовних вимог просив:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.12.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області призначити, нархувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з часу подання заяви про призначення пенсії.

Позовні вимоги мотивовані протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.12.2021 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 14.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області інформацію з підтверджуючими доказами про те яким територіальним органом Пенсійного фонду України прийнято рішення від 29.12.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

28.12.2022 представником відповідача1 подано відзив, у якому зазначив, що позивач 28.12.2021 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 29 грудня 2021 року №20 у зв`язку з недостатнім розміром страхового стажу (26 років 5 місяців 14 днів).

Відповідач 1 вказав, що 18.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся повторно до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви не зараховано такі періоди роботи: з 15.06.1991 по 30.12.1993 на підприємстві «Сігма», оскільки в трудовій книжці позивача відсутній запис про роботу в зазначений період.

Так, на виконання вимог порядку №637 ОСОБА_1 надав уточнюючу довідку №96 від 23.09.1997 року.

На виконання ч. 3 ст. 44 Закону №1058 Головне управління надіслало запит на проведення перевірки наданої довідки, однак від директора ТОВ «Сігма-А» надійшло пояснення про те, що первинні документи, на підставі яких видавалася вказана довідка, було знищено під час пожежі на підприємстві.

Відповідач 1 вказав, що з 1972 по 25.09.1977 в колгоспі ім. Леніна на підставі уточнюючої довідки №87 від 03.12.2021, оскільки позивач в зазначений період не був членом колгоспу та не досяг 16-ти річного віку.

Також відповідач1 зауважує, що право на підтвердження стажу на підставі показів свідків ОСОБА_1 не було використане при зверненні за призначенням пенсії відповідно до Порядку №637.

Відповідач1 зазначає, що страховий стаж позивача становить 27 років 3 місяці 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Враховуючи наведене, відповідач1 вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 28.12.2022 надано позивачу 5-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 03.01.2023 продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 03.01.2023 залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі-відповідач 2). Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області 15-денний строк для надання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всі наявні докази, які слугували підставою для прийняття оспорюваного рішення № 20 від 29.12.2021 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком.

18.01.2023 представником відповідача 2 подано відзив, у якому зазначив, що 28.12.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до розписки-повідомлення до заяви від 28.12.2021 позивач додав оригінали та копії таких документів:

- паспорту та РНОКПП;

- військового квитка (довідка про військову службу від 28.05.2021 № 88);

- довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 від 26.11.2021 № 03.16-19623;

- 2 довідки про зміну назви організації від 03.12.2021 № 89 та від 30.06.2021 № 07.19 9773;

- 2 довідки про прийняття на роботу від 03.12.2021 № 87 та від 15.12.2021 № 07.19-21164;

- документи про стаж відповідно до Порядку № 637 (довідка від 03.12.2021 № 88);

- заяву про спосіб виплати пенсії;

- 2 трудові книжки.

Після реєстрації заяви позивача про призначення пенсії від 28.12.2021 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено відповідний структурний підрозділ - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке розглянуло заяву позивача від 28.12.2021 та 29.12.2021 прийняло рішення № 20 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону № 1058-ІV.

Інших документів, окрім зазначених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у розписці-повідомленні від 28.12.2021, позивач разом із заявою про призначення пенсії за віком від 28.12.2021 не надавав та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не розглядало.

Також відповідач2 наголошує на тому, що уточнююча довідка від 23.07.1997 № 96 позивачем до заяви від 28.12.2021 не додавалась, зазначену довідку додано позивачем до заяви від 18.01.2022, яку розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 23.05.2022 вих. № 0200-0219-8/30796 повідомило позивачу про рішення від 29.12.2021, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області за результатом розгляду заяви позивача від 28.12.2021. Однак, не повідомило позивачу про рішення від 25.01.2022, прийняте саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за результатом розгляду заяви позивача від 18.01.2022.

На думку Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію за віком з часу подання заяви про призначення пенсії (28.12.2021) слід відмовити в повному обсязі, оскільки уточнюючої довідки від 23.07.1997 № 96 до заяви від 28.12.2021 додано не було, а період роботи, зазначений у ній є визначальним для розрахунку (визначення) права позивача на призначення пенсії за віком.

Враховуючи наведене, відповідач 2 вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

28.12.2021 до відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернувся ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

28.12.2021 заяву зареєстровано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у формі № 10 за № 3161.

Відповідно до розписки-повідомлення до заяви від 28.12.2021 позивач додав оригінали та копії таких документів:

- паспорту та РНОКПП;

- військового квитка (довідка про військову службу від 28.05.2021 № 88);

- довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 від 26.11.2021 № 03.16-19623;

- 2 довідки про зміну назви організації від 03.12.2021 № 89 та від 30.06.2021 № 07.19 9773;

- 2 довідки про прийняття на роботу від 03.12.2021 № 87 та від 15.12.2021 № 07.19-21164;

- документи про стаж відповідно до Порядку № 637 (довідка від 03.12.2021 № 88);

- заяву про спосіб виплати пенсії;

- 2 трудові книжки.

Після реєстрації заяви позивача про призначення пенсії від 28.12.2021 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено відповідний структурний підрозділ - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке розглянуло заяву позивача від 28.12.2021.

За результатами розгляду, 29.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області прийняло рішення № 20 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Зокрема у рішенні вказано, що згідно наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 05 місяців 14 днів, що не відповідає нормам статті 26 Закону № 1058-ІV.

До загального стажу зараховані всі періоди роботи.

При цьому, повідомлено ОСОБА_1 про право на призначення пенсії згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV після досягнення 63 років при наявному страховому стажі від 21 до 31 років.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (у редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 7 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується

Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За період до 01.01.2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56- 63 Закону № 1788-ХІІ.

Так, статтею 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, у тому числі, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчислені стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу), а страховий стаж набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі-Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.1 Порядку № 22-1 (в редакції від 10.12.2021, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії може бути подана представником заявника, якій діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватись у будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.9 Порядку № 22-1).

Перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком, визначений п. 2.1 Порядку № 22-1, так до заяви про призначення пенсії додаються:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу. За період роботи, починаючи з 01.01.2004, орган, що призначає пенсію, додає довідку з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її

видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 5).

За бажанням особи для додаткового виключення періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону за період з 01.07.2000 до 01.01.2005 подається довідка з місця роботи про період такої відпустки.

З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунок пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за№ 339/3596.

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Відповідно до п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами п. 4.8 Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено пенсію та проводиться виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Відповідно до п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна

справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, який настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За результатом розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області заяви позивача від 28.12.2021, доданих до неї документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5, видана 28.12.2021), страховий стаж позивача складає 26 років 05 місяців 14 днів, що не відповідає вимогам, встановленим до страхового стажу статтею 26 Закону № 1058-IV (не менше 28 років).

До загального стажу зараховані всі періоди роботи позивача, а саме:

Згідно довідки від 03.12.2021 № 87, виданою СТОВ «Суворовське» с. Суворовське, зарахована до стажу трудова участь позивача у сільськогосподарському виробництві у продовж 1978-1979 років - 176 трудоднів (6 м. 28 д.).

Щодо періодів роботи позивача з 1972 року по 1977 рік, зазначених у довідці від 03.12.2021 № 87, відповідач2 вказав таке.

Відповідно до статті 188 Кодексу законів про працю не допускається прийняття на роботу осіб молодше шістнадцяти років.

За згодою одного із батьків або особи, що його замінює, можуть, як виняток, прийматись на роботу особи, які досягли п`ятнадцяти років.

Для підготовки молоді до продуктивної праці допускається прийняття на роботу здобувачів освіти закладів загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти, які здобувають у будь-якій формі початкову, базову середню чи профільну середню освіту для виконання легкої роботи, що не завдає шкоди здоров`ю і не порушує процесу навчання, у вільний від навчання час по досягненні ними чотирнадцятирічного віку за згодою одного з батьків або особи, що його замінює.

Для підтвердження стажу роботи в колгоспі приймаються також довідки, видані правлінням колгоспу. В довідці вказується, з якого року колгоспник є членом колгоспу і скільки років працював у колгоспі. Крім цього, для підтвердження стажу роботи в колгоспі приймаються довідки архівних установ.

Стаж роботи в колгоспі до 01.01.1965 зараховується до стажу роботи незалежно від кількості вироблених трудоднів. У разі відсутності документів про наявний стаж роботи в колгоспі до 1965 року і неможливості отримання їх у зв`язку з відсутністю архівних даних стаж встановлюється на підставі показань двох або більше свідків.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Періоди роботи в колгоспі з 1972 року по 1977 рік (33 відпрацьованих трудоднів), за довідкою від 03.12.2021 № 87, виданою СТОВ «Суворовське» с. Суворовське, не зараховано до страхового стажу оскільки позивач (25.09.1961 року народження) у 1972 році досяг 11 років, у 1973 році - 12 років, у 1974 - 13 років, у 1975 році - 14 років, у 1976 році - 15 років, що є порушенням Кодексу законів про працю. Оскільки у 1977 році позивач досяг 16 років 25 вересня, а у довідці не зазначено місяць, у якому позивач брав участь у сільськогосподарському виробництві, 5 трудоднів до страхового стажу також не враховано.

Згідно довідки від 28.05.2021 № 88, виданою Тульчинським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, зарахована військова служба з 02.11.1979 по 23.11.1981 -2р. 00 м. 22 д.

Згідно довідки від 15.12.2021 № 07.19-21164, виданою АТ «Вінницяобленерго», зараховано період роботи з 30.03.1982 по 30.09.1986 - Вінницьке східне підприємство електричних мереж Виробничого енергетичного об`єднання «Вінницяенерго»;

За трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 , заведеною 18.11.1987, та формою ОК-5 до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи з:

27.10.1987 по 30.03.1990 - член колгоспу ім. Леніна с. Суворовське

01.04.1994 по 31.01.2000 - член КСП ім. Леніна с. Суворовське

01.02.2000 по 15.08.2007 - робота СТОВ «Суворовське»

18.12.2007 по 12.12.2008 - безробіття -0 р. 11 м. 25 д.

05.01.2017 по 15.04.2017 - оператор газового опалювального пункту ЗШ

15.10.2017 по 15.04.2018 - оператор газового опалювального пункту ЗШ

23.04.2018 по 14.10.2018 - безробіття

За трудовою книжкою НОМЕР_2 , заведеної 17.10.2018, та формою ОК-5 до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи з:

17.10.2018 по 17.04.2019

26.04.2019 по 14.10.2019 безробіття

15.10.2019 по 15.04.2020

30.04.2020 по 14.10.2020 - безробіття

15.10.2020 по 15.04.2021

17.05.2021 по 14.10.2021 - безробіття

Судом також встанволено, що інших документів, окрім зазначених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у розписці-повідомленні від 28.12.2021, позивач разом із заявою про призначення пенсії за віком від 28.12.2021 не надавав та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не розглядало.

Суд наголошує на тому, що уточнююча довідка від 23.07.1997 № 96 позивачем до заяви від 28.12.2021 не додавалась, зазначену довідку додано позивачем до заяви від 18.01.2022, яку розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Разом з тим, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 25.01.2021 № 20 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону № 1058- IV, оскільки страховий стаж позивача становить 27 р. 04 м. 16 д., що не відповідає вимогам, встановленим до страхового стажу статтею 26 Закону № 1058-IV.

За доданими документами Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача:

- на підприємстві «СІГМА» з 15.06.1991 по 30.12.1993 на підставі уточнюючої довідки від 23.07.1997 № 96, оскільки запис про роботу у зазначений період у трудових книжках позивача відсутній. Крім того, не можливо підтвердити достовірність видачі довідки від 23.07.1997 № 96 оскільки первинні документи знищено під час пожежі на підприємстві.

Із зазначеного вище вбачається, що позивач до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком звертався двічі: 28.12.2021 та 18.01.2022.

Уточнююча довідка від 23.07.1997 № 96 позивачем до заяви від 28.12.2021 не додавалась, зазначену довідку додано позивачем до заяви від 18.01.2022, яку за розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області не надавало оцінку довідці №96 від 23.07.1997 в оскаржувнаому рішенні від 29.12.2021.

Водночас рішення пенсійного органу від 25.01.2022 у якому надавалася оцінка такій довідці не є предметом розгляду в межах цієї справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області ( , вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, 93404).

Повне судове рішення складено та підписано суддею 22.02.23

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна