Справа № 400/1040/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 р. № 400/1040/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-273 Кодексу адміністративного судочинства, у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв,54056,

треті особи:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

про:скасування постанов від 14.02.2022, від 25.01.2023 ВП № 66957347,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі позивач) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) про скасування постанов відповідача:

від 14.02.2022 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн;

від 25.01.2023 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн;

Підставою позову позивач вказує те, що при примусовому виконанні виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 № 400/2452/21, за невиконання якого на позивача накладено відповідачем штрафи, виконано в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також позивач зазначив, що оскаржувану постанову від 14.02.2022 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн він не отримував. Як наслідок, її копія до позовної заяви не додана.

У відзиві на позовну заяву від 21.03.2023 відповідач заперечив проти позову і просив у задоволенні позову відмовити. Відзив аргументовано тим, що:

виконавчий лист Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 № 400/2452/21 позивачем виконано частково, а саме: в частині нарахування коштів, а в частині доплати по перерахунку за рішенням суду з 01.04.2019 по 30.06.2021 у сумі 102774,51 грн він залишився невиконаним;

позивач не виконав вказаний виконавчий документ без поважної причини;

оскільки позивач повторно без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк не виконано виконавчий документ, відповідач наклав на нього штраф у подвійному розмірі, про що винесено постанову від 25.01.2023 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн;

станом на 20.02.2023 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі № 400/2452/21 залишається невиконаним.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-273 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , а також витребувано у відповідача належним чином завірені копії документів, що підтверджують факт надіслання позивачу та отримання останнім постанови від 14.02.2022 ВП № 66957374 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

Ухвала про витребування доказів відповідачем у встановлений судом строк не виконана, про причини не подання доказів відповідач суд не повідомив. Зокрема, відповідач не надав суду оскаржувану постанову від 14.02.2022 ВП № 66957347.

Також ухвалою суду від 14.02.2023 постановлено провести судове засідання 21.02.2023 без виклику сторін (у письмовому провадженні) у разі відсутності клопотань сторін про проведення його в режимі відеоконференції. У встановлений цією ухвалою суду строк учасники справи не подали до суду клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Тому судове засідання проведено у письмовому провадженні. Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Будь-яких заяв або клопотань сторони до початку судового засідання суду не подали.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 400/2452/21, яке набрало чинності 25.06.2021, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 03.03.2021 № 9/1/2024, виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 400/2452/21 позивачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 24.06.2021. Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав 9530,03 гривні.

Поряд з цим, різниця між перерахованим та отриманим розміром пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 в сумі 102774,51 грн є заборгованістю, нарахованою за рішенням суду (розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ЮН 38628 додано позивачем до позовної заяви).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2021 ВП № 66957347 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 400/2452/21, виданого 06.07.2021.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що виконавчий документ Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області виконано частково, лише в частині нарахування коштів, а в частині доплати по перерахунку за рішенням суду з 01.04.2019 по 30.06.2021 у сумі 102774,51 грн залишився невиконаним. Зазначений факт позивач підтвердив у позовній заяві.

14.02.2022 винесено постанову про накладення штрафу у ВП № 66957347 на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу на користь держави у розмірі 5 100 гривень.

Крім цього, 25.01.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 гривень. Підставою для прийняття цієї постанови зазначено те, що станом на 25.01.2023 рішення суду залишається невиконаним, будь-яких повідомлень щодо підстав невиконання рішення суду до відповідача не надходило.

Вважаючи, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 400/2452/21 виконано в межах наявних у позивача повноважень і застосування штрафів є протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону № 1404-VIII, за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Поряд з цим, відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, законодавством передбачено юридичну відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 560/594/20.

Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

З матеріалів справи слідує, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 400/2452/21 виконано частково. Зазначене рішення є невиконаним в частині доплати по перерахунку за рішенням суду з 01.04.2019 по 30.06.2021 в розмірі 102774,51 гривні.

Як доказ відсутності відповідних бюджетних призначень, позивач наводить звіт про виконання Бюджету Пенсійного фонду України на 01.10.2021 за формою, затвердженою наказом Пенсійного фонду України від 01.06.2017 № 105 (в редакції наказу Пенсійного фонду України від 11.06.2021 № 79), відповідно до якого планові видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в розмірі 360 млн грн проведено на суму 360 млн гривень. Тобто кошти, виділені на погашення заборгованості за рішеннями суду на день відкриття виконавчого провадження № 67830907 витрачені у 2021 році в повному обсязі.

Відповідно до Бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167 (доданий до позовної заяви, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду в 2022 році також становили 360000000,00 гривень.

Суд також встановив, що для забезпечення виплати на виконання рішення суду позивачем унесено відповідні відомості щодо заборгованості до «Реєстру судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійної справою № ЮН 38628, що доданий до позовної заяви.

Отже, позивач навів у позовній заяві відомості про здійсненні ним заходи, спрямовані на реальне виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 400/2452/21. Проте, воно залишається не виконаним не з його вини.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.05.2021 у справі № 560/594/20, суди при вирішенні таких справ повинні з`ясувати обставини щодо того, чи відсутнє у позивача відповідне фінансове забезпечення та чи відсутні кошти, виділені бюджетом та спрямовані на виконання рішення суду саме за відповідними напрямками виплат (стосовно щомісячного довічного грошового утримання судді), а також чи вживав він заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення для того, щоб дійти висновку про незаконність накладення штрафу на позивача.

З огляду на встановлені судом обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови 14.02.2022 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

Як наслідок, постанова відповідача від 25.01.2023 ВП № 66957347, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, також підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувані постанови скасуванню..

При цьому суд врахував, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які підтверджували б факт надіслання ним позивачу оскаржуваної постанови від 14.02.2022 ВП № 66957374 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 про відкриття провадження в адміністративній справі суд постановив витребувати з відповідача належним чином завірені копії документів, що підтверджують факт надіслання позивачу та отримання останнім постанови від 14.02.2022 ВП № 66957374.

Зазначена ухвала відповідачем не виконана, про причину не подання доказів він суд не повідомив.

Таким чином, відповідач не довів факт надіслання позивачу постанови від 14.02.2022 ВП № 66957374, а тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що він вказану постанову не отримував.

Відтак у відповідача були відсутні підстави для накладення на позивача штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241-246, 255, 287, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056; ) задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову відділу примусового виконання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.02.2022 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

3. Скасувати постанову відділу примусового виконання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.01.2023 ВП № 66957347 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 гривень.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 21 лютого 2023 року