Справа № 200/3429/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року справа №200/3429/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 р. у справі № 200/3429/22 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення від 08.10.2021 року та від 25.11.2021 року № 96 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 05.02.2021 року та зарахувати до стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи за Списком № 1 з 01.09.1995 року по 21.06.1999 року, з 28.07.1999 року по 16.08.1999 року, з 28.08.1999 року по 30.10.2001 року, з 31.10.2001 року по 27.06.2002 року, з 28.06.2002 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 01.02.2004 року, з 02.02.2004 року по 12.08.2004 року, з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.01.2005 року по 03.03.2005 року, з 26.09.2005 року по 05.02.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог. Закриваючи провадження суд дійшов до висновку, що позивач обираючи спосіб захисту шляхом зобов`язання……..

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 25.11.2021 року № 96; зобов`язав Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 19.11.2021 року з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 08 серпня 2022 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що сторони спору у справі різні, предмет та підстава при первинному зверненні до суду є Рішення від 08.02.2021 року № 31 року про відмову в призначенні пенсії, яким не враховані пільгові періоди роботи ОСОБА_2 , предмет та підстава при вторинному звернені до суду Рішення від 08.10.2021 року та від 25.11.2021 року № 96, якими не здійснено взаємне зарахування періодів роботи, передбачених Списком №1, Списком який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202, та провідних посад.

Таким чином, питання, поставлені на розгляд суду у цій справі, не були предметом дослідження у справі № 200/2559/21-а, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем у цій справі обрано спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, вчиненої на виконання рішення суду.

Незгода позивача була саме через порушення відповідачем вимог ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Апелянт зазначає, що окрім оскаржуваних рішень ОСОБА_1 , було додано розрахунок його пільгового стажу роботи за формою РС-право з якого вбачається, що стаж роботи передбачений Списком №1, Списком який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202, та провідних посад складає 25 років 05 місяців 29 днів, що суперечило зазначеному в оскаржуваному рішенні від 25.11.2021 року № 96 про відмову в призначенні пенсії, та було підставою для детального вивчення усіх документів доданих до позовної заяви, що судом здійснено не було.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення є помилковим, оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи інший предмет спору.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, установлено право на звернення до суду та способи судового захисту і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Стаття 238 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи зі змісту цієї норми, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 11 квітня 2018 року у провадженні 11-257заі18.

Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової (юридичної) визначеності. Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання правила «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, який полягає в тому, що позивач, який порушив справу проти відповідача і отримав за результатами її розгляду остаточне рішення, не може ініціювати повторне судове провадження стосовно того ж самого відповідача, якщо судовий позов ґрунтується на тих самих фактичних обставинах, або ж нова вимога могла бути складовою частиною попередньої у першому рішенні.

Тобто, за вказаним принципом, жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового до виконання рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового судового рішення. Res judicata є способом запобігання повторному розгляду справи та несправедливому відношенню до інших учасників судового процесу.

При цьому, суд звертає увагу, що предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких витікає право вимоги позивача, на яких позивач їх засновує.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 916/1764/17 вказав, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003.

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 лютого 2021 року №31, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч.3 ст.114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах. Рішення про відмову в призначенні пенсії обґрунтовано тим, що не зараховано до пільгового стажу період з 28.08.1999 по 28.08.2001, з 31.10.2001 по 31.12.2003 на підприємстві Російської Федерації ФГУП Державний трест Арктикуголь рудник Баренцбург, оскільки довідка видана Російською Федерацією підлягає перевірці, з 01.01.2004 по 31.01.2004 на підприємстві Російської Федерації ФГУП Державний трест Арктикуголь рудник Баренцбург, так як відсутні документи підтверджуючі сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації. Не зараховано до пільгового стажу період з 01.09.2004 по 03.03.2005 на підприємстві ВП Шахта Бутівська, так як підприємство переєстровано на підконтрольній українській владі території та відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи. Періоди роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2018 по 31.12.2020 на підприємстві ДП Селидіввугілля Шахта 1-3 Новогродівська, не зараховані, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за цей період до ДПС України та період з 01.01.2021 по 11.01.2021 оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 200/2559/21-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме судом:

-визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08.02.2021 №31 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

-зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2021 про призначення пенсії з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 01.09.1995 по 21.06.1999, з 28.07.1999 по 16.08.1999, з 28.08.1999 по 12.08.2004, з 01.09.2004 по 03.03.2005, з 26.09.2005 по 05.02.2021 з застосуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1995 по 21.06.1999,з 28.07.1999 по 16.08.1999, з 28.08.1999 по 12.08.2004, з 14.07.2005 по 19.07.2005, з 01.09.2004 по 03.03.2005, з 26.09.2005 по 05.02.2021, з застосуванням ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

-стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім гривень) 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Героїв Праці, 6, м. Селидове, 85400, ).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року набрало законної сили 30 серпня 2021 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 200/2559/21-а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 08.10.2021 року.

Зі змісту рішення про відмову в призначенні пенсії від 08 жовтня 2021 року управління зазначило, що згідно рішення суду до пільгового стажу було зараховано періоди роботи з 01.09.1995 року по 21.06.1999 року, з 28.07.1999 року по 16.08.1999 року, з 28.08.1999 року по 12.08.2004 року, з 01.09.2004 року по 03.03.2005 року, з 26.09.2005 року по 05.02.2021 року з застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахуванням трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До страхового стажу було зараховано періоди роботи з 01.09.1995 року по 21.06.1999 року, з 28.07.1999 року по 16.08.1999 року, з 28.08.1999 року по 12.08.2004 року, з 01.09.2004 року по 03.03.2005 року, з 26.09.2005 року по 05.02.2021 року з застосуванням ч. 3 ст. 24 Закону № 1058. З урахуванням викладеного, страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 21 рік 05 місяців 29 днів, в тому числі пільговий стаж 24 роки 08 місяців 08 днів, з них за ст. 14-25 20 років 07 місяців 25 днів, за ст. 14-20 07 місяців, навчання за фахом 03 роки 05 місяців 13 днів. За таких обставин, відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

19 листопада 2021 року позивач знову звернувся із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

25 листопада 2021 року враховуючи екстериторіальний принцип Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 96. Зі змісту вказаного рішення встановлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи на території Російської Федерації у 2004 році, оскільки відсутні відомості про сплату страхового внеску до Пенсійного фонду Російської Федерації, на території якої проводилася трудова діяльність. До стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не зараховано період навчання в технікумі з 01.09.1995 року по 21.06.1999 року, оскільки вказаний навчальний заклад не відноситься до закладів професійної (професійно - технічної) освіти.

Позивач не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 08.10.2021 року та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 25.11.2021 року № 96, звернувся до суду із даним позовом.

Суд зазначає, що у справі № 200/2559/21-а спірним питанням було зокрема право позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 01.09.1995 по 21.06.1999, з 28.07.1999 по 16.08.1999, з 28.08.1999 по 12.08.2004, з 01.09.2004 по 03.03.2005, з 26.09.2005 по 05.02.2021 з застосуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

У межах цієї справи № 200/3429/22, спірним питанням є право позивача на зарахування до стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи за Списком № 1.

Також, в обґрунтування підстав звернення з позовом у справі № 200/3429/22, позивач посилається, зокрема, на порушення відповідачем вимог ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії. Позивач в позові зазначив, що відповідач під час розгляду заяви позивача, про призначення пенсії зобов`язаний був здійснити взаємозалік посад передбачених Списком № 1 та постанови №202 та з врахуванням того, що стаж роботи як вбачається із розрахунку здійсненого відповідачем складав 25 років 05 місяців 29 днів призначити пенсію позивачу. Зазначені обставини не досліджувались та не були предметом розгляду справи № 200/3429/22.

Отже, вказані вимоги, що є предметом позову у справі № 200/2559/21-а не є тотожними вимогам у цій справі. При цьому, фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, також не є тотожними.

Враховуючи наведене та положення КАС України та зважаючи, що вищезазначені вимоги позивача, щодо яких приймались рішення про закриття провадження не є ідентичними вимогам, заявленим у цій справі та справі № 200/2559/21-а, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі в цій частині.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з частково неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а отже підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в частині позовних вимог.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 р. у справі № 200/3429/22 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 22 лютого 2023 року

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін