Справа № 200/4807/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Справа№200/4807/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у виплаті пенсії по інвалідності загального захворювання ІІІ (третьої групи) з 16.04.2021 року на підставі довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи серії 16 ААА 027854 через уповноважений банк АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; зобов`язання перераховувати належні суми пенсії, починаючи з 16.04.2021 року на поточний рахунок НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за реквізитами банку: код (МФО) - 322001, , отримувач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (ІНП) - НОМЕР_2 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху. Позивачем усунуто недоліки у строк визначений судом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи. Витребувано у ГУ ПФУ у Донецькій області інформацію про нараховану та виплачену пенсію ОСОБА_1 з 16.04.21 року .

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд».

Законом України від 24 лютого 2022року N2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ 14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на 15 лютого 2023 року в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд здійснює розгляд і вирішення справи в письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі 200/4727/21 було зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити йому нарахування та виплату пенсії по інвалідності загального захворювання ІІІ (третьої) групи з 16.04.2021 року на підставі довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи серії 16 ААА 027854. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, як правонаступником Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було частково виконано вищезазначене судове рішення, а саме поновлено пенсію, але не виплачено. Відповідач обґрунтував відмову у виплаті пенсії тим, що рішення суду не містить зобов`язання щодо виплати пенсії через уповноважений банк АТ «Універсал Банк», та посилаючись на положення Постанови КМУ 637 зазначив, що виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Зазначив, що він не є внутрішньо переміщеною особою, а тому до нього не можуть застосовуватись положення Постанова Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 637 щодо питання виплати пенсії. Бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті пенсії по інвалідності вважає протиправною, просив задовольнити позов.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивач є громадянином України, зареєстрованим на тимчасово окупованій території, в зв`язку з чим на цій території органи влади України не здійснюють свої повноваження, в тому числі, щодо виплати пенсії. Частина третя статті 7 Закону 1706-VII вказує на той факт, що громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Вказана норма закону не була визнана неконституційною і є обов`язковою для всіх громадян, підприємств, установ та державних органів. Більш того, норми Закону 1706-VII є спеціальними, прийняті пізніше в часі за Закон 1058-IV, тому у випадку колізії норм права однакової юридичної сили підлягають пріоритетному застосуванню. Відтак, положення загального Закону 1058-IV повинні застосовуватись з врахуванням спеціального законодавства, яке регулює здійснення соціальних виплат щодо осіб, які мешкали на території, яка не контролюється українською владою. З 01 липня 2016 року виплата пенсій (а також усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування), що призначені ВПО, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». В контексті викладеного, починаючи з 01 липня 2016 року у Управління відсутні правові підстави для виплати пенсії позивачу на рахунок відкритий в будь-якому іншому банку, окрім ПАТ "Державний ощадний банк України".

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_3 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), є пенсіонером по інвалідності та перебуває на обліку відповідача, що не є спірною обставиною між сторонами.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі 200/4727/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні нарахування та виплати пенсії по інвалідності загального захворювання ІІІ групи з 16.04.2021 року на підставі довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи серії 16 ААА 027854, зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності загального захворювання ІІІ групи з 16.04.2021 року на підставі довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи серії 16 ААА 027854.

12 вересня 2022 року позивач звернувся із заявою до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплату йому пенсії через уповноважений АТ «Універсал Банк».

20 жовтня 2022 року позивач звернувся зі скаргою з питань пенсійного забезпечення, яка адресована Начальнику Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини. В додаток до скарги заявником додано копію листа заступника начальника ГУ ПФУ в Донецькій області від 19.10.22 р. за вих. 15547-13937/ц-15/8-0500/22.

На підставі листа Міністерства соціальної політики України від 28.10.2022 року 392/0/3-22 встановлено, що згідно з відомостями, внесеними до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, позивач перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб з 22.05.2018 по 28.06.2022 року, знято з обліку відповідно до заяви.

На скаргу позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь від 31.10.2022 року 16112-14915/Ц-15/8-0500/22, відповідно до якої зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року по справі 200/4727/21 зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити позивачу нарахування та виплату пенсії по інвалідності загального захворювання ІІІ групи з 16.04.2021 на підставі довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи серії 16 ААА 027854. Зобов`язання щодо виплати пенсії через уповноважений банк АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в рішенні суду відсутні. Згідно ст. 4 Закону 1706 підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Відповідно до частини першої статті 7 Закону 1706 для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами) передбачено, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі-пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону 1706 від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження (далі - внутрішньо переміщені особи), здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Статтею 12 Закону 1706 визначено, що виплата пенсії особам, віднесеним до внутрішньо переміщених осіб згідно із Законом 1706, за фактичним місцем проживання на контрольованій українською владою території без надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи може здійснюватись у разі реєстрації (декларування) місця її проживання на контрольованій українською владою території та у разі, якщо такі особи відмовились від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву, спірною обставиною у справі є правомірність невиплати пенсії з 16.04.2021 року через уповноважений банк АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до положень статті 5 Закону 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 зазначеного Закону, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядок припинення та поновлення виплати пенсії визначений нормами статті 49 Закону 1058-IV.

Так, згідно з положеннями частини першої зазначеною статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Дійсно, з аналізу норм статті 49 Закону 1058-IV вбачається, що визначені законодавством підстави припинення виплати пенсії не є вичерпними. Проте, суд зауважує, що зі змісту наведеної норми законодавства вбачається, що «інші випадки» для припинення виплати пенсії повинні також бути передбачені саме законом.

Частиною другою статті 46 Закону 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідач не заперечує наявність заборгованості зі сплати пенсії позивачу за період з 16.04.2021 року, проте зазначає, що пенсійні виплати будуть виплачені за умови звернення позивача до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України з відповідними документами, а саме паспорту громадянина України з реєстрацією місця проживання на території обслуговування Головного управління, підтвердження територіальним органом соціального захисту населення інформації про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону 1706 та надання заяви про виплату пенсії через поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках».

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 1999 року 1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі - Порядок 1596).

Відповідно до пункту 1 Порядку 1596 цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), в уповноважених банках.

Уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків,через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1231.

Відповідно до пункту 4 Порядку 1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо).

Відповідно до пункту 5, зазначено, що уповноважені банки проводять операції з відкриття поточних рахунків, зарахування сум пенсій та грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на поточні рахунки і їх виплати відповідно до зобов`язань, визначених додатком до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1231, та укладених договорів, передбачених пунктом 3 цього Порядку.

Згідно до пункту 6 Порядку 1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. 509 із змінами, за виключенням осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 цього Порядку, уповноваженим банком є АТ «Ощадбанк».

Порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» 1706-VII від 20.10.2014 року (далі - Закон 1706-VII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону визначено,що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно до ч.3 ст.4 1706-VII для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та статусу внутрішньо переміщеної особи, відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення.

Пунктом 1 ч.1 ст.12 1706-VII встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, подала заяву про відмову від довідки.

Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина. Сам лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення особи на отримання відповідного статусу, не надає громадянину статусу внутрішньо переміщеної особи автоматично.

Суд зазначає, що згідно листа Міністерства соціальної політики від 28.10.2022 року 392/0/3-22, ОСОБА_1 перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб з 22.05.2018 по 28.06.2022 року, та останнього знято з обліку відповідно до особистої заяви.

Отже, враховуючи зазначене, ОСОБА_1 втратив статус внутрішньо переміщеної особи лише 28.06.2022 року.

Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 1382-IV від 11.12.2003 року громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Отже, підсумовуючи суд зазначає, що у період з 30.06.2021 (з дати ухвалення рішення Донецьким окружним адміністративним судом у справі 200/4727/21) і до 28.06.2022 року (дата зняття з обліку позивача відповідно до особистої заяви) на позивача розповсюджувались норми і вимоги Законодавства, яке регулює питання саме виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, зокрема, щодо виплати пенсії саме на уповноважений банк - АТ «Ощадбанк».

Проте, у зв`язку з тим, що позивачем втрачено статус внутрішньо переміщеної особи з 28.06.2022 року, то саме з цього періоду до спірних правовідносин, не підлягає застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам, в тому числі, положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року 637 щодо виплати пенсій саме через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк».

Таким чином, звертаючись до Пенсійного фонду з заявою про виплату пенсії на банківський рахунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» позивач повинен був надати докази зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб з 28.06.2022, як про це зазначає Пенсійний фонд у листах, що, в свою чергу ОСОБА_1 не здійснив. Більш того, позивач не надав суду докази звернення до Пенсійного фонду з заявою про виплату пенсії до якої було додану документи в підтвердження втрати статусу внутрішньо переміщеної особи з 28.06.2022.

Суд зазначає, що законодавцем не врегульовано питання, щодо обміну інформації і обов`язку повідомлення між органом управління соціального захисту населення та Пенсійним органом про набуття або втрату статусу внутрішньо переміщеної особи фізичними особами.

Доказів належного звернення позивачем до органу пенсійного фонду з доданим пакетом документом суду не надано.

Отже, при наданні відповіді на скаргу позивачу та відмови в перерахуванні пенсійних виплат на банківський рахунок який відкрито в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», пенсійний орган діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Звертаючись до суду з позовом, позивач має обґрунтувати, яким чином порушені його права та охоронювані законом інтереси. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Враховуючи, встановлені обставини, суд зазначає про передчасність заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу пенсії по інвалідності з 16.04.2021 року та зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу пенсії по інвалідності з 16.04.2021 року на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за реквізитами банку: код (МФО) 322001, , отримувач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_2 .

У відповідності до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 15 лютого 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова