Справа № 380/15721/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/15721/22 пров. № А/857/18362/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Полуліх Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року , прийняте суддею Сподарик Н.І. у місті Львові у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування постанови,-

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ ПФУ у Львівській області, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (надалі відповідач) про скасування постанови державного виконавця від 12.09.2022 ВП №69752792 про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 відмовлено у задоволенні позову.

Суд виходив з того, що державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації останньої в автоматизованій системі виконавчого провадження.

23.08.2022 державним виконавцем на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавство визначає обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання постанови про накладення штрафу у випадку закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону №1404.

Суд зазначає, що оскільки постанова державного виконавця про накладення штрафу від 23.08.2022 не скасована та є чинною, державний виконавець зобов`язаний був відкрити виконавче провадження з виконання постанови про накладення штрафу.

Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваної постанови.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в справі № 380/7852/20 Головним управлінням виконано.

Таким чином, Головним управлінням здійснено всі можливі дії визначені чинними нормативно-правовими актами, якими встановлені повноваження та компетенція для належного та повного виконання рішення суду.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/7852/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 26.03.2020 з врахуванням заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 26.03.2020 за весь період страхового стажу. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судових витрат.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області.

18.06.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/7852/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 26.03.2020 за весь період страхового стажу.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, 26.05.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. відкрито виконавче провадження №69104859 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/7852/20, виданого 18.06.2021 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 26.03.2020 за весь період страхового стажу.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

20.06.2022 до відповідача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області направлено лист (вих. №1300-5305-8/52807 від 20.06.2022), у якому вказано, що на виконання рішення №380/7852/20 проведено перерахунок пенсії державному службовцю ОСОБА_1 з 26.03.2020. Однак, при перевірці виконання рішення суду було виявлено, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2017 №9362/2/13-15 за період з травня 2016 по серпень 2017 та від 24.03.2020 №3777/1/10-44 за період з травня 2016 по лютий 2020, які видані Головним управлінням Держпраці у Львівській області, містять розбіжності у сумах складових заробітної плати. Відділом перерахунків пенсій №1 Управлінням пенсійного забезпечення скеровано лист до управління контрольно-перевірочної роботи щодо проведення перевірки довідок про заробітну плату. Під час перевірки було виявлено, що при формуванні довідки про складові заробітної плати від 07.09.2017 №9362/2/13-15 за період з 01.05.2016 по 31.08.2017 не вірно відображені суми премії за вересень, жовтень 2016, суми грошової допомоги у червні, липні 2017, не відображені індексації сум заробітної плати за червень-серпень 2017; при формуванні довідки про складові заробітної плати від 24.03.2020 №3777/1/10-44 за період з 01.05.2016 по 29.02.2020 не відображена сума премії за вересень 2016. Рекомендовано надати нові довідки, а раніше видані довідки від 07.09.2017 №9362/2/13-15 та від 24.03.2020 №3777/1/10-44 вважати недійсними. 16.12.2021 Головне управління Держпраці у Львівській області надало нові довідки №17912/1/10-44 за період з 01.05.2016 по 29.02.2020. Головним управлінням 18.04.2022 здійснено запит до Головного управління Держпраці у Львівській області щодо видачі нової довідки за період роботи з 01.05.2016 по 31.08.2017, відповідно 26.04.2022 було надано нову довідку №3730/1/10-44. Виконання рішення суду №380/7852/20 призупинено, оскільки згідно акту позапланової перевірки від 14.12.2021 №2567/1 довідка про заробітну плату від 24.03.2020 №3777/1/10-44, яка була предметом розгляду визнана недійсною. 29.04.2022 скеровано службову записку від 29.04.2022 №7303/53-16 до юридичного відділу з проханням звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення від 29.12.2020 №380/7852/20 за нововиявленими обставинами, оскільки в судовому рішенні не вказано з якої саме довідки проводити перерахунок пенсії.

13.07.2022 старшим державним виконавцем направлено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про надання інформації в строк до 20.07.2022 про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в справі №380/7852/20 та заходи вжиті, які необхідні для виконання вищезазначеного судового рішення.

19.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надіслано лист до відповідача (вих. №1300-5305-8/63094 від 19.07.2022), зміст якого аналогічний (вих. №1300-5305-8/52807 від 20.06.2022).

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан Олена Олександрівна 04.08.2022 прийняла постанову ВП №69104859 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин рішення.

19.08.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області скеровано лист до Головного управління Держпраці у Львівській області (вих. №1300-5305-5/73994), в якому зазначено, що виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 №380/7852/20 призупинено, оскільки згідно акту позапланової перевірки від 14.12.2021 №2567/1 довідка про заробітну плату від 24.03.2020 №3777/1/10-44, яка була предметом розгляду суду визнана недійсною. Позивач просив пояснити невідповідність, при формуванні довідок про складові заробітної плати ОСОБА_1 і надати нову довідку на заміну.

22.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області скерувало лист (вих.№1300-5903-8/74731 від 22.08.2022), яким повідомив відповідача, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено всі можливі дії визначені чинними нормативно-правовими актами, якими встановлені повноваження та компетенція для належного виконання рішення суду. Позивач просив не вчиняти подальших виконавчих дій та закінчити виконавче провадження.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан Олена Олександрівна 23.08.2022 прийнято постанову ВП №69104859 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу у розмірі 10200 грн за невиконання без поважних причин рішення.

23.08.2022 скеровано до ГУ Національної поліції у Львівській області подання (повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину, передбаченого ст.382 КК України.

23.08.2022 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №69104859.

Постанову про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн від 23.08.2022 виділено у окреме виконавче провадження ВП №69752792.

12.09.2022 відповідачем винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69752792 за виконавчим документом постанова про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, постанову про накладення штрафу в сумі 10200 грн від 23.08.2022 виділено у окреме виконавче провадження ВП № 69752792.

Крім того, станом на час апеляційного перегляду даної справи постанова державного виконавця про накладення штрафу від 23.08.2022 не оскаржена та є чинною.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до пункту 13 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

23.08.2022 державним виконавцем на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавство визначає обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання постанови про накладення штрафу у випадку закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону №1404.

Відтак, враховуючи те, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 23.08.2022 не скасована та є чинною, державний виконавець зобов`язаний був відкрити виконавче провадження з виконання постанови про накладення штрафу.

Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку прийняття постанови від 12.09.2022 ВП 69752792 про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу.

Мотивація апеляційної скарги зводиться до незгоди із винесенням постанови про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн від 23.08.2022. Однак, у даній справі предметом дослідження є постанова від 12.09.2022 ВП №69752792 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Головного управління штрафу. Крім того, як вже було зазначено судом вище, постанова про накладення штрафу є чинною, відтак підлягає виконанню. Не заслуговує на увагу також і аргумент про те, що станом на час подання апеляційної скарги рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 380/7852/20 є виконаним.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Колегія суддів не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі №380/15721/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20.02.2023 року.