Справа № 560/12560/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
іменем України

20 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., пропорційно, відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 доплату додаткової винагороди, відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого по 02 вересня 2022 року у сумі 700000 грн., пропорційно за період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

Позивач зазначає, що 29.10.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди за вересень місяць» йому було виплачено грошову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 29550 грн.

30.10.2022 року позивач подав відповідачу рапорт за вх. № 6906 від 01.11.2022 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про виплату йому грошової винагороди за вересень 2022 року у повному обсязі 100 000 грн., як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів 30 календарних діб.

Відповідно до резолюції командира військової частини НОМЕР_1 рапорт було призначено до виконання начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 , останнім було накладено резолюцію «Виплачено згідно кількості днів, які військовослужбовець брав участь у виконанні завдань».

Того ж дня до позивача було доведено результат розгляду його рапорту.

Позивач зазначає, що з 08.09.2022 року, відповідно до наказу командира військ Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 373 від 08.09.2022 року він призначений на посаду та виконує обов`язки за посадою офіцера (управління бойовими діями військ) штабу військової частини НОМЕР_1 , вказує, що приймає безпосередню участь у воєнних діях з 24.02.2022 року, тому вважає, що має право на отримання додаткової винагороди за вересень 2022 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка йому не була нарахована і виплачена в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.11.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, хоча копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30.11.2022 року, копія позовної заяви двічі направлялась на адресу відповідача вказану у ЄДРПОУ, проте двічі конверт із вкладенням повертався на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Інших засобів зв`язку з відповідачем в позовній заяві не зазначено, та судом не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали, встановив наступне.

ОСОБА_1 (позивач) є військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується копією посвідчення офіцера.

08.09.2022 року, відповідно до наказу командира військ Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 373 від 08.09.2022 року ОСОБА_1 призначений на посаду та виконує обов`язки за посадою офіцера (управління бойовими діями військ) штабу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 року № 3887 старший лейтенант ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 з 27.07.2021 року по теперішній час.

Позивач у позовній заяві вказує, що 29.10.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди за вересень місяць» йому виплачено грошову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 29550 грн., та додав виписку по рахунку за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року.

30.10.2022 року позивач подав відповідачу рапорт за вх. № 6906 від 01.11.2022 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про виплату йому грошової винагороди за вересень 2022 року у повному обсязі 100 000 грн., як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів 30 календарних діб.

На вказаному рапорті вчинено резолюцію наступного змісту «Виплачено згідно кількості днів, які військовослужбовець брав участь у виконанні завдань».

Позивач вважаючи, що йому протиправно відмовлено у доплаті грошової винагороди за вересень місяць (з 01.09.2022 по 30.09.2022) у розмірі 70 000 грн., звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до Конституції України, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон №2011). Цей закон також встановлює єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Останнім Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2915-ІХ від 14.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 цієї постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 Постанови №168 установлено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

У цій справі, стверджуючи про допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час нарахування та виплати додаткової винагороди за вересень 2022 року в сумі 100 000 грн., позивач вказує на те, що відповідач виплатив йому лише 29550 грн., і відмовив йому у доплаті грошової винагороди за вересень місяць (з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року) у розмірі 70 000 грн., на яку він має право, оскільки здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у Херсонській області відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , та наказу Головнокомандувача збройних сил України № 262 від 01.10.2022 року «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», відповідно йому повинна бути виплачена додаткова грошова винагорода за вересень 2022 року в розмірі 70 000 грн.

Досліджуючи питання відповідності дій відповідача під час нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди у вересні 2022 року критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Суд звертає увагу на те, що питання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, в якому зазначено, що документальне підтвердження факту того, що зокрема військовослужбовець, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), здійснюється на підставі:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Виплата здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової військової частини;

керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Судом встановлено, що позивачем в підтвердження своїх позовних вимог не надано доказів, визначених у рішенні Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, які б підтверджували його безпосередню участь у бойових діях або те, що він забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 01.09.2022 року по 30.09.2022, а саме лише посилання позивача на бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 не підтверджує участі позивача у вказаних діях.

Також таких доказів не надано відповідачем, та не здобуто й судом, хоча судом копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30.11.2022 року, копія позовної заяви двічі направлялась на адресу відповідача вказану у ЄДРПОУ, проте двічі конверт із вкладенням повертався на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інших засобів зв`язку з відповідачем в позовній заяві не зазначено, та судом не встановлено.

Суд, в контексті спірних правовідносин, не бере до уваги посилання позивача на наказ Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій № 262 від 01.10.2022 року, оскільки вказаним наказом визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, але такий наказ не підтверджує безпосередню участь позивача у бойових діях у вказаний період часу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необгрунтованими, відповідно, позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя В.К. Блонський