Справа № 340/643/23
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

21 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа №340/643/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Момонт Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому заяву позивача про забезпечення позову у справі

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Офісу Генерального прокурора, м. Київ, вул. Різницька, 13/15;

відповідача-2: Запорізької обласної прокуратури, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29 а

про визнання протиправним, скасування рішення та наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури про:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, прийнятого 14.12.2022 року №07/1/1-10п-22 «Про наявність у діяльності керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї адміністративної посади»;

- визнання протиправним та скасування наказу Запорізької обласної прокуратури №47к від 31.01.2023 року.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Запорізької обласної прокуратури №47к від 31.01.2023 року до набрання рішенням у даній справі законної сили. Заява мотивована тим, що наказом Запорізької обласної прокуратури №47к від 31.01.2023 р., на підставі рішення Комісії, вирішено звільнити ОСОБА_1 з адміністративної посади керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області у перший день фактичного виходу на роботу після увільнення на період дії військового стану, на підставі пункту 3 частини 1 статті 41 Закону України «Про прокуратуру». Представник позивача вказує, що даний наказ не визначає конкретної дати звільнення позивача, а пов`язує факт його звільнення із настанням певних обставин, а саме: перший день фактичного виходу на роботу після увільнення на період дії військового стану. Проте, листом Запорізької обласної прокуратури від 01.02.2023 р. позивача повідомлено, що його вже звільнено та йому необхідно терміново з`явитися до відділу кадрової роботи та державної служби Запорізької обласної прокуратури для оформлення відповідних документів. Представник позивача зауважує, що такі суперечливі та неоднозначні дії з боку працівників Запорізької обласної прокуратури породжують правову невизначеність у статусі позивача, та можуть призвести до передчасного виконання оскаржуваного наказу Запорізької обласної прокуратури №47к від 31.01.2023 р., та як наслідок, звільнення позивача у строк, який не відповідає даті звільнення, визначеної у наказі. Представник позивача зазначає, що у разі виконання оскаржуваного наказу обласної прокуратури, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат до відновлення порушеного права, у тому числі шляхом ініціювання інших судових проваджень. Представник позивача вважає, що незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення в цій справі та здійснення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, що відповідно до п.1 ч.2 ст.150 КАС України, є самостійною та достатньою підставою для забезпечення позову.

Суд враховує, що за своєю правовою природою клопотання про забезпечення позову є заявою про забезпечення позову, поданою відповідно до ч.1 ст.150 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу. При цьому суд оцінює наявність обставин, що зумовлює застосування відповідних заходів, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, керуючись законом.

Суд вважає, що наведені у заяві доводи про необхідність забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки не свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення його порушених прав та інтересів, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України.

Більш того, посилання у заяві на можливість передчасного виконання оскаржуваного наказу Запорізької обласної прокуратури №47к від 31.01.2023 р. ґрунтуються на припущеннях та не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того, забезпечення позову в спосіб, зазначений позивачем, буде означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення по справі, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, що суперечить приписам КАС України та не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Зважаючи на викладене, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання такої ухвали.

Дата складання ухвали 21 лютого 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт