Справа № 200/1368/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Справа№200/1368/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради,

Міністерства соціальної політики України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в меншому розмірі, ніж встановлений ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, нарахувавши її у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги, тобто 7 354,00 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, у розмірі 7 354,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі на отримання разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

30 грудня 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в який просила здійснити виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Листом від 5 січня 2022 року відповідач повідомив позивача, що департаментом було здійснено виплату у розмірі 1491,00 грн та покладені на департамент повноваження, згідно чинного законодавства України, виконані в повному обсязі.

Позивач вважає дії департаменту щодо нарахування та виплати їй разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в меншому розмірі, ніж встановлений ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», протиправними та такими, що порушують її права (а.с. 1-5).

Ухвалою суду від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 14-15).

Ухвалою суду від 6 червня 2022 року повторно зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради надати суду протягом п`яти робочих днів після отримання даної ухвали відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с. 19).

17 серпня 2022 року (вх. № 20715/22) на адресу Донецького окружного адміністративного суду від директора Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надійшов лист від 15 серпня 2022 року (вих. № 56.1-53), в якому зазначено про те, що Розпорядженням міського голови від 1 квітня 2022 року № 200/37 ДСЗН Маріупольської міської ради було переведено у режим вимушеного простою (а.с. 23-25).

Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року провадження у справі зупинено до поновлення виконання своїх повноважень щодо призначення (нарахування, перерахунку) та виплати соціальних виплат Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради або до визначення належного органу/установи для виконання вказаних повноважень (а.с. 26-27).

Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду протягом п`яти робочих днів після отримання даної ухвали інформацію щодо суб`єкта владних повноважень, який на даний час здійснює функції Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині нарахування (перерахунку) та виплати разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (а.с. 31-32).

Ухвалою суду від 8 грудня 2022 року повторно зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду протягом трьох робочих днів після отримання даної ухвали інформацію щодо суб`єкта владних повноважень, який на даний час здійснює функції Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині нарахування (перерахунку) та виплати разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (а.с. 36-37).

Ухвалою суду від 30 грудня 2022 року повторно зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду протягом трьох робочих днів після отримання даної ухвали інформацію щодо суб`єкта владних повноважень, який на даний час здійснює функції Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині нарахування (перерахунку) та виплати разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (а.с. 44-45).

Ухвалою суду від 20 січня 2023 року поновлено провадження у справі; залучено до участі у справі в якості другого відповідача Міністерство соціальної політики України (а.с. 56-58).

Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Мінсоцполітики про залучення до участі у справі співвідповідача та про переведення Мінсоцполітики у статус третьої особи.

У відзиві на позов Міністерство соціальної політики (Мінсоцполітики) заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII встановлено, учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Законом України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV до ст.ст. 12-16 Закону № 3551-ХІІ внесені зміни, якими передбачено виплату разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни та членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни в розмірі від трьох до десяти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги», передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

Згідно п. 5 цього Порядку у 2021 році бюджетні кошти розподілялися Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовувалися регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляли їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховували кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до Порядку.

Зазначеним Порядком встановлено виплату разової грошової допомоги учасникам бойових дій в 2021 році у розмірі 1 491,00 грн.

Постанова Кабінету Міністрів України № 325 втратила чинність у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів Україні від 7 травня 2022 року № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги», передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», але до її скасування постановою № 540 нечинною не визнавалась.

З огляду на викладене грошова допомога позивачу була виплачена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів, а тому Мінсоцполітики ніяким чином не порушувало права та законні інтереси позивача та діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачалися Конституцією України, законами України «Про державний бюджет» (на відповідний рік) та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також у відзиві зазначено, що після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, місто Маріуполь опинилося на тимчасово окупованій території, Маріупольську міську територіальну громаду було включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або, які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року відповідно до наказу Мінреінтеграції від 28 квітня 2022 року № 80.

Департамент Маріупольської міської ради тимчасово припинив виконання делегованої державою функції щодо підготовки виплатних документів та забезпечення фінансування виплат, зокрема і виплат разової грошової допомоги до 5 травня.

Жодних рішень щодо передачі функцій Департаменту Маріупольської міської ради стосовно нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки іншому органу чи структурному підрозділу не приймалося та не визначався спеціально уповноважений орган з відповідними функціями.

У Мінсоцполітики відсутні повноваження щодо здійснення нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня, тому у разі прийняття судом рішення щодо зобов`язання здійснення нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня, Мінсоцполітики через відсутність повноважень не матиме можливості виконати це судове рішення (а.с. 63-66).

Станом на час розгляду справи відзив на позов ОСОБА_1 від першого відповідача судом не отримано.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянкою України згідно паспорта НОМЕР_1 від 9 грудня 2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання згідно довідки від 12 жовтня 2021 року № 1411- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання згідно цієї ж довідки: АДРЕСА_2 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 18 червня 2018 року (а.с. 6-10).

Перший відповідач, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, , зареєстроване місцезнаходження: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр.-т Миру, буд. 70, є органом місцевого самоврядування (а.с. 54).

Другий відповідач, Міністерство соціальної політики України, , зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, є органом державної влади (а.с. 55).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, в тому числі на підставі пояснень сторін, у 2021 році на підставі списків, наданих першому відповідачу Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області, департаментом позивачу нарахована щорічна разова допомога до 5 травня в розмірі 1 491,00 грн, яка була перерахована Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для подальшого зарахування на особистий рахунок позивача (а.с. 11).

У 2021 році зазначена допомога була отримана позивачем (а.с. 1).

30 грудня 2021 року позивач звернулась до першого відповідача із заявою щодо перерахунку грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік (а.с. 1, 11).

Листом від 5 січня 2022 року (вих. № П-11932-11-1.1.2) департамент повідомив позивачу, що на підставі списків, наданих Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області, в яких відповідно до постанови № 325 від 8 квітня 2021 року зазначено суму нарахування позивачу допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 1 491,00 грн, їй нарахована допомога до 5 травня у зазначеному розмірі. Кошти були перераховані департаментом на спеціальний рахунок Головного управління Національної поліції в Донецькій області для подальшого зарахування на особистий рахунок позивача (а.с. 11).

Вважаючи протиправними дії першого відповідача щодо не виплати їй як учаснику бойових дій у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовий статус ветеранів війни забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту .

Пільги учасникам бойових дій встановлені статтею 12 вказаного Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» згадану вище норму права викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними зокрема положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу Внесення змін до деяких законодавчих актів України та пункту 3 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України .

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 1 січня 2015 року також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до якого норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 8 квітня 2021 року № 352 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», додатком до якої передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1 491,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України зазначив, що встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, установленому статтею 8 Конституції України.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у 2021 році позивач мала право на грошову допомогу до 5 травня в редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV, яка передбачала розмір цієї допомоги - п`ять мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон № 1058-IV) мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із ч. 4 ст. 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році застосуванню підлягає саме ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 січня 2021 року (справа № 440/2722/20).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-IX від 15 грудня 2020 року установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року 1 769,00 грн.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році становить 8 845,00 грн (1 769,00 грн х 5).

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про те, що першим відповідачем протиправно виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2021 рік в розмірі меншому, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як встановлено судом, сума недоплаченої позивачу допомоги до 5 травня за 2021 рік становить 7 354,00 грн.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій першого відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу як учаснику бойових дій у 2021 році у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання першого відповідача провести позивачу перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік та стягнення з першого відповідача недоплаченої частини грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, а саме - у розмірі 7 354,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (п. 3); прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6).

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Разом із цим суд зазначає наступне.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, введено в Україні воєнний стан з 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022 та від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затверджених Законами України Про продовження дії воєнного стану в Україні від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX та від 16 листопада 2022 року № 2738-IX (відповідно), строк дії воєнного стану в Україні продовжено: з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2022 року № 263 Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану, крім іншого, заборонено використання хмарних ресурсів та/або центрів обробки даних, розташованих на тимчасово окупованій території України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 квітня 2022 року № 80), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2022 року, за № 466/37802, Маріупольську міську територіальну громаду включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року (п. 7 ч. ІІ).

Розпорядженням голови Маріупольської міської ради від 1 квітня 2022 року № 200/37 у зв`язку веденням з 27 лютого 2022 року на території міста Маріуполь інтенсивних бойових дій з наступною блокадою та захопленням міста військами російської федерації, знищенням будівлі Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, втратою серверного обладнання, архівних та поточних справ отримувачів усіх видів державних допомог, втратою зв`язку із більшою частиною працівників департаменту та відсутністю доступу до програмних комплексів та баз Міністерства соціальної політики України, ДСЗН Маріупольської міської ради було переведено у режим вимушеного простою.

Отже, виконання повноважень із забезпечення виконання державних гарантій щодо соціального захисту населення міста Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради припинено, при цьому будівля Департаменту знищена, серверне обладнання, архівні та поточні справи отримувачів усіх видів державних допомог втрачені, доступ департаменту до програмних комплексів та баз Міністерства соціальної політики України відсутній.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року № 215 (далі Постанова № 215) нарахування та виплата грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану на території адміністративно-територіальних одиниць, де структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення)/органи Пенсійного фонду України не мають можливості забезпечити підготовку виплатних документів та проведення фінансування, здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) виплату грошових допомог, пільг та житлових субсидій здійснює акціонерне товариство Державний ощадний банк України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок (за стандартом IBAN) в банку, в якому відкрито рахунок одержувача, або здійснення грошових переказів через міжнародну платіжну систему MY TRANSFER та акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк;

2) фінансування виплат грошових допомог, пільг та житлових субсидій проводиться Міністерством соціальної політики на підставі наявних в базах даних державного підприємства Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики/Пенсійного фонду України даних щодо одержувачів грошових допомог, пільг та житлових субсидій.

При цьому пунктом 4 Постанови № 215 зобов`язано Міністерство соціальної політики, АТ Ощадбанк, органи соціального захисту населення забезпечити інформування одержувачів грошових допомог, пільг та житлових субсидій про порядок отримання коштів у разі застосування положень цієї постанови.

Враховуючи наведене вище, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне за для належного захисту порушеного права позивача зобов`язати другого відповідача профінансувати виплату позивачу недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в сумі 7 354,00 грн.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненою від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 193, 242-246, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, зареєстроване місцезнаходження: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр.-т Миру, буд. 70), Міністерства соціальної політики України (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/1) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 як учаснику бойових дій у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України профінансувати виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в сумі 7 354,00 грн в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану» від 7 березня 2022 року № 215.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна