Справа № 200/3494/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року справа №200/3494/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 р. у справі № 200/3494/22 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

01 червня 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у якому просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 19.01.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 13.06.2011 по 18.04.2014, з 17.02.2016 по 26.04.2016, з 09.06.2016 по 22.09.2016.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним було подано заяву до Головного Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, про призначення пенсії від 19.01.2022 року згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідачем було розглянуто заяву, та призначено пенсію від 19.01.2022 року відповідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 01.03.2022 виплату пенсії призупинено у зв`язку з неможливістю проведення перевірки достовірності довідок від 12.05.2021 №8 за період роботи в ТОВ технологія вуглездобичі, від 05.08.2021 №02-061 за період роботи в Шахтопрохідному будівельному управлінні №3 ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтапроходка через те, що первинні документи, на підставі яких видані зазначені довідки, знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Вважає такі дії протиправними та такими, що порушують його конституційні права у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 р. у справі № 200/3494/22 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 19.01.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 13.06.2011 по 18.04.2014, з 17.02.2016 по 26.04.2016, з 09.06.2016 по 22.09.2016.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 19.01.2022 звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Позивачем до заяви про призначення пенсії надано довідку №02/061 від 05.08.2021 року про підтвердження пільгового стажу за періоди роботи з 13.06.2011 по 18.04.2014, 17.02.2016 по 26.04.2016, 09.06.2016 по 22.09.2016, видану ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка. Головним управлінням проведено перевірку щодо правильності призначення пенсії, та вищезазначені періоди роботи не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з тим, що неможливо підтвердити довідку про стаж первинними документами. При розгляді довідок про заробітну плату позивача, встановлено, що документи містять штамп та печатку підприємств, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ., тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. На дату звернення вік позивача становить 45 років, загальний страховий стаж складає 47 років 00 місяців 26 днів, в тому числі пільговий стаж (підземний) за Списком № 1 - 22 роки 00 місяців 05 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу виплату пенсії призупинено з 19.01.2022 року. Дата, з якої позивач матиме право 25.12.2026.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.01.2022 року звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

19.01.2022 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058).

Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 50 років 26 днів, в тому числі 23 роки - додаткові роки за список №1. Страховий стаж зараховано по 19.01.2022. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу складає 0,49750.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.05.2022 року №8052-5615/Ч-15/8-0500/22, зокрема зазначено, що з 01.03.2022 року виплату пенсії призупинено у зв`язку з неможливістю проведення перевірки достовірності довідок від 12.05.2021 №8 за період роботи в ТОВ технологія вуглездобичі, від 05.08.2021 №02-061 за період роботи в Шахтопрохідному будівельному управлінні №3 ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтапроходка через те, що первинні документи, на підставі яких видані зазначені довідки, знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Згідно записів трудової книжки позивача сер. НОМЕР_1 , в частині спірних періодів з 13.06.2011 по 18.04.2014, з 17.02.2016 по 26.04.2016, з 09.06.2016 по 22.09.2016, ОСОБА_1 працював в ТОВ технологія вуглездобичі, та в Шахтопрохідному будівельному управлінні №3 ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтапроходка з повним робочим днем підземної роботи (записи 24-27, 35-36, 37-38).

13.06.2011 прийнятий горно-монтажником з повним робочим днем під землею (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. N 202), 18.04.2014 звільнений за скороченням. Стаж роботи складає: 2 роки 10 місяців 6 днів. Наведене також підтверджується довідкою від 05.08.2021 №02-061.

17.02.2016 прийнятий гірничо-робочим підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. N 202), 26.04.2016 звільнений за власним бажанням. Стаж роботи складає: 2 місяці 10 днів. Наведене також підтверджується довідкою від 05.08.2021 №02-061.

09.06.2016 прийнятий гірничо-робочим підземним 2 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, 22.09.2016 переведений гірничо-робочим очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. N 202), 19.10.2016 звільнений за власним бажанням. Стаж роботи складає: 4 місяці 11 днів. Наведене також підтверджується довідкою від 12.05.2021 №8.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 передбачено, що Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів трудової книжки позивача сер. НОМЕР_1 , в частині спірних періодів з 13.06.2011 по 18.04.2014, з 17.02.2016 по 26.04.2016, з 09.06.2016 по 22.09.2016, ОСОБА_1 працював в ТОВ технологія вуглездобичі, та в Шахтопрохідному будівельному управлінні №3 ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтапроходка з повним робочим днем підземної роботи (записи 24-27, 35-36, 37-38).

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначеного періоду в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Поряд з цим, при розгляді уточнюючих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та наказів про проведення атестації робочих місць, відповідач посилається на те, що вони видані установою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 :

- 13.06.2011 прийнятий горно-монтажником з повним робочим днем під землею (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. № 202), 18.04.2014 звільнений за скороченням. Стаж роботи складає: 2 роки 10 місяців 6 днів. Наведене також підтверджується довідкою від 05.08.2021 №02-061;

- 17.02.2016 прийнятий гірничо-робочим підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. № 202), 26.04.2016 звільнений за власним бажанням. Стаж роботи складає: 2 місяці 10 днів. Наведене також підтверджується довідкою від 05.08.2021 №02-061;

- 09.06.2016 прийнятий гірничо-робочим підземним 2 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, 22.09.2016 переведений гірничо-робочим очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. № 202), 19.10.2016 звільнений за власним бажанням. Стаж роботи складає: 4 місяці 11 днів. Наведене також підтверджується довідкою від 12.05.2021 №8.

Суд наголошує, що на практиці Міжнародного суду ООН щодо окупованих територій сформульовані висновки (намібійські винятки), згідно яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження права громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіки Молдови та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою] (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року, § 142).

З огляду на принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні періоди роботи з 13.06.2011 по 18.04.2014, з 17.02.2016 по 26.04.2016, з 09.06.2016 по 22.09.2016 підлягають до зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 19.01.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 13.06.2011 по 18.04.2014, з 17.02.2016 по 26.04.2016, з 09.06.2016 по 22.09.2016.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 р. у справі № 200/3494/22 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 р. у справі № 200/3494/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко