Справа № 240/10225/21
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10225/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірного підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради про стягнення санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В травні 2021 року Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Дочірного підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 102958,76 грн.

2. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач не виконав встановлений Законом №875 норматив для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості одного робочого місця та несплачено адміністративно-господарських санкцій в розмірі 118 888 грн. 89 коп., а також пені в розмірі 6943 грн. 92 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт - Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

5. Апелянт зазначає, що відповідач із числа середньооблікової кількості штатних працівників, що у 2020 році складала 65 осіб, повинен був працевлаштувати три особи з інвалідністю. Однак, в порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" у 2020 році підприємство працевлаштувало лише дві особи з інвалідністю, а відтак нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю не виконало, адміністративно - господарські санкції у розмірі 102121,54 гривень за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю в строк до 15 квітня 2021 року самостійно не сплатило. Внаслідок несплати санкцій відповідачу було нараховано пеню в розмірі 837,22 гривень. Разом з тим, заборгованість в загальній сумі 102958,76 гривень в добровільному порядку Дочірнім підприємством "Новоград-Волинський лісгосп АПК" погашено не було, що на думку позивача негативно відображається на формуванні та наповненні Державного бюджету, спричиняє шкоду соціальним інтересам держави при реалізації державної політики в галузі соціального захисту осіб з інвалідністю, а тому Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з даним позовом до суду про стягнення зазначених коштів.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Дочірнє підприємство "Новоград-Волинський лісгосп АПК" є юридичною особою роботодавцем, який, відповідно до статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", зобов`язаний створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів.

7. Дочірнім підприємством "Новоград-Волинський лісгосп АПК" до Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів був поданий звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік (форма № 10-ПІ). За даними цього звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу підприємства в 2020 році становила 65 осіб. При цьому у звіті визначено, що кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", повинна становити 3 особи.

8. В ході перевірки вказаної звітності Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було встановлено, що із числа середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, що складає 65 осіб, у відповідача повинно бути працевлаштовано 3 особи з інвалідністю, в той час фактично, згідно даних звіту, Дочірнім підприємством "Новоград-Волинський лісгосп АПК" працевлаштовано лише 2 особи з інвалідністю. З огляду на зазначене позивачем було зроблено висновок, що Дочірнє підприємство "Новоград-Волинський лісгосп АПК норматив стосовно працевлаштування інвалідів у 2020 році у кількості 1 особи з інвалідністю не виконано.

9. У зв`язку з цим, позивачем на адресу Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК" було направлено претензію №17/21 (вих.№04-47/207 від 09.03.2021) за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю у 2020 році, відповідно до якої відповідача зобов`язано в строк до 15 квітня 2021 року сплатити до державного бюджету адміністративно-господарські санкції в сумі 102121,54 гривень.

10. Водночас, у встановлений строк Дочірнє підприємство "Новоград-Волинський лісгосп АПК" адміністративно - господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю в розмірі 102121,54 гривень не сплатило.

11. Внаслідок несплати зазначених санкцій Житомирським обласним відділення Фонду соціального захисту інвалідів було нараховано відповідачу пеню в розмірі 837,22 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком.

12. Таким чином, загальна сума заборгованості Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК" перед Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів склала 102958,76 гривень і для її стягнення позивач звернувся з даним позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Доводи апелянта викладені в пунктах 4-5 цієї постанови.

14. Відповідач вказує, що на нього покладено обов`язок створення робочих місць для осіб з інвалідністю та інформування про це Фонд соціального захисту інвалідів та органи зайнятості, у порядку, встановленому нормативними актами, а не обов`язок їх пошуку для працевлаштування. Вказує, що на виконання вимог наказу Міністерства соціальної політики України "Про затвердження форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та порядку її подання" №316 від 31.05.2013 підприємством у 2020 році щомісячно подавалась інформація про наявні робочі місця шляхом заповнення звітності №3-ПН. Вказаними звітами підтверджується, що на підприємстві протягом 2020 року було створено три робочих місця для працівників-інвалідів, одне з яких було вакантне, тобто виконано норматив створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Однак, всупереч наявної у центра зайнятості інформації про наявність у Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК" вакансії для працевлаштування інвалідів, центром зайнятості у 2020 році на підприємство не було направлено жодної особи.

15. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що Дочірнє підприємство "Новоград-Волинський лісгосп АПК" свій обов`язок щодо створення робочих місць для їх працевлаштування виконало повністю, а тому на нього не може бути покладена відповідальність у вигляді стягнення адміністративно-господарських санкцій.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (далі Закону № 875-ХІІ) підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте такою особою.

18. Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

19. Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

20. Зі змісту частини другої статті 218 Господарського кодексу України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).

21. Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Аналіз вказаних норм чинного законодавства України вказує на те, що суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

18. На виконання пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" Міністерством соціальної політики України винесено наказ № 316 від 31 травня 2013 року, яким затверджено Порядок подання форми звітності № -ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)". В контексті положень Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.

19. Колегія суддів звертає увагу, що періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не установлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

20. За правилами, визначеними статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

21. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

22. Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів). Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

23. Із системного аналізу вищезазначених законодавчих приписів убачається, що законодавцем чітко визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця;

- створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;

- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- в разі не виконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

24. Отже, згідно діючих положень Наказу № 316 звітність за формою № 3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), тобто лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. При цьому періодичності подачі такої звітності не встановлено, оскільки вона подається не пізніше ніж через 3 робочих дні з дати відкриття вакансії.

25. Так, судом встановлено, що впродовж 2020 року відповідачем щомісяця до Новоград-Волинського районного центру зайнятості подавалась звітність, форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", якою повідомлено уповноважений орган про наявність на підприємстві вакансії "майстер лісу" для працевлаштування, зокрема, осіб з інвалідністю. Копії вказаної звітності Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК" (форма № 3-ПН) за січень - грудень 2020 року наявні в матеріалах справи.

26. Доказів того, що відповідач відмовляв інвалідам у прийнятті на роботу матеріали справи не містять.

27. Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач як роботодавець у 2020 році вжив усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, свій обов`язок зі створення робочих місць для інвалідів виконав, причини не працевлаштування інвалідів не залежали від самого роботодавця, а тому на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженим органом необхідної кількості інвалідів для працевлаштування.

28. Відтак, відповідачем були виконані вимоги Закону № 875-XII щодо прийняття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, а позивачем не надано доказів того, що відповідач не створив робочі місця для осіб з інвалідністю, відмовляв їм у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом №875-XII передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій.

29. Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13.05.2021 року у справі № 260/554/19, Верховного Суду, викладеним у постановах від 01.10.2020 року у справі № 360/1772/19, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 11.09.2018 у справі №812/1127/18, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18.

30. Отже, зважаючи на те, що відповідач виконав вимоги, покладені на нього розділом IV Закону №875-XII, а чинне законодавство не зобов`язує підприємство самостійно займатися пошуком та працевлаштуванням інвалідів, колегія суддів вважає, що підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні.

31. Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

32. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

33. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

34. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.