Справа № 160/9337/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/9337/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року (головуючий суддя Врона О.В.)

у справі № 160/9337/21

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, в якому просив:

- визнати незаконним, та скасувати рішення Дніпровської міської ради № 360/5 від 24.03.2021 про відмову в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позивних вимог позивач вказує, що відмова Дніпровської міської ради 360/5 від 24.03.2021 надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з підстав наявності на земельній ділянці залишків капітальної будівлі та бетонних фундаментів, правовстановлюючі документи на які не надано, є незаконною і протиправною, оскільки така підстава не визначена чинним законодавством.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської міської ради № 360/5 від 24.03.2021 року про відмову в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що спірне рішення Дніпровської міської ради було прийнято у зв`язку з невідповідністю місця розташування наявним об`єктам нерухомого майна на запитуваній земельній ділянці вимогам законів, а саме наявність залишків капітальної будівлі та бетонних фундаментів правовстановлюючих документів на які не надано. Також, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради наголошено, що чинним земельним законодавством не передбачено процедури оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, зайняті об`єктами нерухомого майна, право власності, на які не зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Просить в задоволенні позову відмовити.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу згідно яким позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача, зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Розглянувши вказану заяву, Дніпровська міська рада рішенням №360/5 від 24.03.2021 відмовила ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єктів нерухомості на земельній ділянці вимогам законів, а саме наявність на земельній ділянці залишків капітальної будівлі та бетонних фундаментів, правовстановлюючих документів, на які не надано.

Не погодившись із відмовою органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав і інтересів з відповідним позовом до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідач, розглядаючи заяву позивача повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

При цьому, у випадку надання відмови, Дніпровська міська рада повинна була керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст.118 Земельного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в основу оскаржуваного рішення відповідачем покладено той факт, що на земельній ділянці по вул. Природній у районі будинків №№4-8 встановлено наявність об`єктів нерухомого майна з ознаками самочинного будівництва (залишки капітальної будівлі та бетонних фундаментів, на які відсутні правовстановлюючі документи), однак означена підстава для відмови в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не передбачена приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Більш того, за приписами ч. 5 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

За інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у листі №8/21-319 від 05.04.2021 в даних інформаційної бази містобудівного кадастру відсутня будь-яка інформація стосовно власника або користувача вказаної земельної ділянки.

На запит позивача Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом №С-373/1-911/6-21 від 31.05.2021 повідомило, що за період з 04.08.2008 по 01.01.2013 інформація про реєстрацію права власності або користування земельної ділянки по АДРЕСА_2 відсутня. Крім того, функціоналом Національної кадастрової системи не передбачена можливість пошуку земельних ділянок за їх адресою (місцем розташування). Єдиним ідентифікатором на даний час є кадастровий номер земельної ділянки.

Листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №С-7/0/09-21 від 26.03.2021 позивачу повідомлено, що за наявною станом на 24.03.2021 інформацією за результатами пошуку за адресою земельної ділянки, а саме по АДРЕСА_2 , в Системі не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру.

Положеннями частин 1, 8 ст. 9 вказаного закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру й надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які проводять свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Частиною 1 ст. 15 Закону № 3613-VI передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Стаття 118 ЗК України не містить будь-яких особливих вимог до графічних матеріалів, крім зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки.

Колегія суддів також враховує, що ні за запитами позивача, ні самим відповідачем не надано інформації та доказів про надання спірної земельної ділянки у власність чи користування.

За приписами ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України).

Таким чином, відповідачем відповідно до вимог вищенаведеного чинного законодавства не надано доказів перебування спірної земельної ділянці у власності чи в користуванні, як і відсутні будь-які відомості щодо належності залишків капітальної будівлі та бетонного фундаменту. Вказаний факт не заперечується ні відповідачем, ні Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Дніпровської міської ради № 360/5 від 24.03.2021 та як наслідок необхідності його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі № 160/9337/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко