Справа № 441/35/23
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/35/23 2-а/441/12/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський ВнП № 1 (м. Городок) ЛРУП ГУНП у Львівській області лейтенант Воробель Антон Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2022 позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління НП у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6309599 від 21.12.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно даної постанови 21.12.2022 біля 11.21 год. на вул. І. Франка, 138 в м. Городок Львівського району він керував автомобілем, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Відносно нього даною постановою застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Вказує, що з 27.02.2022 він мобілізований та перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 . Направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/7047 від 07.12.2022 його направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження стаціонарного лікування в неврологічне відділення. 21.12.2022, вирушивши за місцем скерування на лікування, його було безпідставно зупинено, про що свідчить відсутність будь якої іншої постанови або протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього у цей день. До моменту винесення відносно нього оскаржуваної постанови він не знав про наявність постанови за ч.1 ст.130 КУпАП і про позбавлення його права водіння транспортними засобами, жодних постанов ні з суду, ні з виконавчої служби він не отримував. Крім цього, за даним фактом його було направлено до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» для проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, однак згідно з медичним висновком у нього ознак спяніння виявлено не було.

Крім цього, до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеофіксацію правопорушення, не вказано чи взагалі таке фіксування здійснювалося. Підсумовуючи усе вище сказане, вважає, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, передбачений Конституцією України та КУпАП, справу відносно нього вирішено не у відповідності з законом, а несправедливо, упереджено та необ`єктивно, не надано жодних доказів на підтвердження його вини та вчинення ним адміністративного правопорушення, не враховано того факту, що він не знав і не міг знати про позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки з 27.02.2022 він перебуває на військовій службі.

Ухвалою суду від 11.01.2023 провадження у справі відкрито.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності.
Представник відповідача та третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, двічі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, представник відповідача обгрунтованого відзиву на позов не подав, а відтак з огляду на вимоги ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності представника відповідача та третьої особи на підставні наявних у справі доказів.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6309599 від 21.12.2022 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.12.2022 о 11 год. 21 хв. на АДРЕСА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР. За вчинення даного адміністративного правопорушення на підставі ч.4 ст.126 КУпАП на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с.10).

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 19.04.2022 у справі № 441/206/22 підтверджується, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 № 7164 від 16.10.2022 старший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2022 по теперішній час (а.с.14). Направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 на стаціонарне лікування в неврологічне відділення № 1/7047 від 07.12.2022 ОСОБА_1 направлено на стаціонарне лікування в ІНФОРМАЦІЯ_5 з діагнозом G91.3 посттравматична гідроцефалія, неуточнена, G54.2 ураження шийних корінців, не класифіковані і інших рубриках (а.с.15). Згідно висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003201 від 21.12.2022 ОСОБА_1 не перебуває у стані спяніння (а.с.16).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч.1, 3-4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

За положеннями пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Ізписьмових пояснень позивача, не спростованих жодними та належними доказами відповідачем чи третьою особою, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 був зупинений поліцейськими безпідставно, жодних інших протоколів чи постанов про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 в цей день не виносилося, обов`язок водія пред`явити посвідчення водія відповідної категорії виникає уже після зупинки транспортного засобу, відтак поліцейський не міг знати на момент зупинки ОСОБА_1 про відсутність у нього права на керування т/з.

Оскільки автомобіль ОСОБА_1 було зупинено з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі результати огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що він не знав про наявність відносно нього постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і позбавлення його права керування т/з, оскільки як вбачається із постанови судді від 19.04.2022 у справі № 441/206/22 ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього протоколів за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він особисто розписувався у таких, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні чотирьох правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, вчинених ним ще до введення воєнного стану на території України, відтак він був зобовязаний особисто цікавитися наслідками розгляду таких справ і його необізнаність про наявність чинної постанови про позбавлення його права керування т/з жодним чином не впливає на його обовязки, передбачені ПДР України.
З огляду на наведене, за відсутності даних про вчинення водієм ОСОБА_1 іншого порушення ПДР, яке б послужило підставою для його зупинки, у працівника поліції були відсутні правові підстави для вимоги про пред`явлення ним документів, що посвідчують його особу, та дають йому право керувати т/з.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що прийняте поліцейським рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, відтак постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5236355 від 17.01.2022 слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

З огляду на вимоги ст.ст.132, 139, 143 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь позивача 496 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 286, 293 КАС України, ст. 9, 251, 280, ч.1 ст.293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6309599 від 21.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 790007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП) НОМЕР_2 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча О.І. Ференц