Справа № 160/9653/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/9653/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року (головуючий суддя: Турова О.М.), по адміністративній справі № 160/9653/19, розглянутої у спрощеному провадженні,

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.10.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №492-к від 26.09.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », поновити його на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління ГУ Держпраці у Дніпропетровській області; стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.09. 2019 року до дня поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем чинного законодавства про працю при накладанні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із посади за прогули, яких він не здійснював, просить позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених позивачем вимог та просить в позові відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №492-к від 26.09.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », позивача поновлено на посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з 27.09.2019 року, стягнуто на користь позивача з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.09.2019 року до 29.03.2022 року у розмірі 336 450,00грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів. В частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць рішення суду допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог через порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами ст. 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевірка рішення суду судом апеляційної інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги відповідача, як це передбачено ст.308 КАС України.

Із матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_1 наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №24-к від 11.06.2015 року призначено на посаду головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління (т.1 а.с.108)

За час виконання службових обов`язків місце знаходження робочого місця позивача змінювалося із м. Кривий Ріг на м.Нікополь , а саме:

наказами №50 від 16.10. 2015 року, №280 від 02.07. 2016 року робоче місце визначено в службових приміщеннях ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1.

наказами №388 від 21.11. 2016 року , №86 від 02.04.2018 року робоче місце визначено в приміщенні ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» за адресою: м. Нікополь, вул.Електрометалургів, буд. 56(т.1 а.с.40-41, 46, 49, 85).

Наказом №208 від 21.09. 2018 року відповідача вирішено визначити позивачу з 1.12.2018 року робоче місце у АДРЕСА_1 , та ознайомлено 27.09.2018 року з повідомленням про зміну істотних умов праці за цим наказом , з чим позивач не погодився, про свою незгоду зазначив в наказі та тексті повідомлення при ознайомленні (т.1 а.с.49 зв.,50).

Наказом відповідача №126 від 07.06.2019 року позивачу з 10.06.2019 року визначено робоче місце в приміщені ДП Криворізький ЕТЦ Держпраці в м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, 1К, позивач з наказом при ознайомленні 10.06.2019 року не погодився, та ,вважаючи своїм робочим місцем службове приміщення у м. Нікополь, на роботу у м. Кривий Ріг не виходив (т.1 а.с.10-11,78).

Згідно з наказом т.в.о. начальника ГУ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №129-д від 05.07.2019 року щодо позивача відкрито дисциплінарне провадження у зв`язку із відсутністю у червні 2019 року на робочому місці у м. Кривий Ріг, та наказом №148-д від 22.07.2019 року оголошено догану за прогул.

Згідно з наказом начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №149-д від 22.07.2019 року щодо позивача відкрито дисциплінарне провадження з приводу його відсутності на робочому місці в м. Кривий Ріг у липні-серпні 2019 року та наказом №163-д від 19.09. 2019 року оголошено догану за прогули.

Накази №148-д від 22.07.2019 року, №163-д від 19.09. 2019 року оскаржені позивачем у судовому порядку.

Згідно з наказом т.в.о.начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №161-д від 16.09. 2019 року щодо позивача відкрито дисциплінарне провадження з приводу його відсутності на робочому місці в м. Кривий Ріг 09,10, 12,13,16.09.2019 року, копія наказу та вимога голови дисциплінарної комісії ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 17.09. 2019 року щодо надання пояснень про відсутність на робочому місці, направлені на адресу позивача та отримані ним 30.09.2019 року (т.1 а.с.53, 90, 101-102).

Висновком дисциплінарної комісії ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 23.09.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 не з`являвся на робоче місце в м. Кривий Ріг без поважних причин 09,10,12,13,16.09.2019 року, що підтверджено відповідними актами, пояснення не надав, та запропоновано за систематичний характер прогулів без поважних причин поданням від 23.09.2019 року застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, згідно з п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) (т.1 а.с.88-89).

Наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №492-к від 26.09. 2019 року ОСОБА_1 за вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII , а саме: прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, з займаної посади звільнено відповідно до п.4 ч.1 ст.87 Закону № 889-VIII (т.1 а.с.99).

Позивач, вважаючи наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №492-к від 26.09. 2019 року протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскаржені в судовому порядку накази ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №148-д від 22.07.2019 року, №163-д від 19.09. 2019 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за прогули без поважних причин скасовані судовими рішеннями, які набули законної сили, що підтверджено постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 року у справі №160/7132/19 та постановою Верховного Суду від 25.11.2021 року у справі №160/9533/19 (т.2 а.с.8-18).

Верховним судом в постанові по справі №160/9533/19 зазначено, що внаслідок прийняття ГУ Держпраці у Дніпропетровській області наказу №126 від 07.06. 2019 року «Про визначення робочого місця ОСОБА_1 » відбулася зміна істотних умов державної служби позивача, оскільки відповідач визначив місце роботи позивача в іншому населеному пункті, при цьому відповідач, не вважаючи цей наказ зміною істотних умов державної служби, не повідомляв йому про зміну цих умов у строк не пізніше як за 60 календарних днів до їх зміни та належним чином не з`ясовував його згоди на продовження роботи в нових умовах, відтак у зв`язку із незаконною зміною істотної умови державної служби не можна вважати прогулом без поважних причин невиходи позивача на роботу з 10.06.2019 року на робоче місце у м. Кривому Розі, що виключає підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності за прогул та свідчить про протиправність оскаржуваних наказів про оголошення йому догани.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби визначає Закон № 889-VIII, приписами статей якого, а саме: ст.8, ч. 1, п.5,12 ч. 2, ч.3 ст. 65, ч.1,3,5,6 ст. 66, ч.1 ст. 68, ч. 1,3,8,10 ст. 69, ч.1 ст. 71,ч. 1 ст. 73, ч.1,3 ст. 75, ч. 1 ст. 77 визначено, що державний службовець зобов`язаний, серед іншого, дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Дисциплінарним проступком є, зокрема невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин є дисциплінарним проступком.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених п. 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 ч.2 ст.65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 65 цього Закону.

Дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

З метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку також може проводитися службове розслідування.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Положеннями п.4 ч.1 ст. 87 Закону № 889-VIII передбачено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема, є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Суд першої інстанції у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при розгляді справи врахував правові позиції Верховного Суду по справах №813/1229/17 від 18.02.2021 року, №160/9533/19 від 25.11.2021 року, згідно яких такі заходи як переведення на іншу роботу (посаду) та зміна істотних умов служби мають принципові відмінності, а їхнє застосування є наслідком різних за змістом та юридичними наслідками організаційних змін у діяльності установи,

внаслідок прийняття ГУ Держпраці у Дніпропетровській області наказу №126 від 07.06. 2019 року відбулася зміна істотних умов державної служби позивача, відтак у зв`язку із незаконною зміною істотної умови державної служби не можна вважати прогулом без поважних причин невиходи позивача на роботу на робоче місце у м. Кривому Розі, що виключає підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності за прогул.

Здійснивши аналіз доказів у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в силу ст.78 КАС України не підлягають доведенню обставини, що невихід позивача в вересні 2019 року на робоче місце у м. Кривий Ріг, яке визначене наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №126 від 07.06.2019 року, не можна вважати прогулом без поважних причин, в силу чого оскаржуваний наказ відповідача №492-к від 26.09.2019 року про звільнення позивача за вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на попередній посаді головного державного інспектора відділу нагляду у металургії, машинобудуванні, котлонагляді та за підйомними спорудами Криворізького гірничопромислового управління ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з 27.09.2019 року.

Розрахунок середнього заробітку не оскаржений відповідачем в апеляційному порядку, а тому перевірка його правильності судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року по адміністративній справі № 160/9653/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати винесення і касаційному оскарженню не підлягає відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий