Справа № 480/12079/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 р. Справа № 480/12079/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2022, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 06.07.22 по справі № 480/12079/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

третя особа: Пенсійний фонд України

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), третя особа: Пенсійний фонд України, в якому просила визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача вчинити дії з призначення ОСОБА_1 пенсії за віком по досягненню нею 06 жовтня 2019 року 55 річного віку і по нарахуванню пенсії із дня звернення - 28 жовтня 2019 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі позивач наводить обставини справи та нормативно-правове обґрунтування своїх вимог, викладені у позовній заяві, зазначає про їх неврахування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та третя особа правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалися.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 55 років, після чого вона звернулася до роботодавця - адвоката Конорєва Володимира Олексійовича із заявою від 11 жовтня 2019 року про вихід на пенсію за віком у зв`язку з досягненням пенсійного віку (а.с. 9).

Адвокатом Конорєвим В. О. подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області заяву від 25.10.2019 з питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком по досягненню нею пенсійного віку відповідно до її заяви від 11 жовтня 2019 року, надання методологічної допомоги та сприяння у належному її звільненні (а.с. 10).

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 12.12.2019 за № 40701/06.2-14 повідомлено, що за результатами опрацювання наданих документів ОСОБА_1 про стаж роботи та даних реєстру застрахованих осіб, її страховий стаж становить 28 років 1 місяць 15 днів. Зважаючи на дату її народження, право на пенсію ОСОБА_1 набуде після 06 жовтня 2024 року за наявності страхового стажу не менше 31 рік. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (а.с.11).

Уважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на приписи Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за № 1058-ІV та заначив таке.

Пенсійне забезпечення в Україні здійснюється за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за № 1058-ІV, що набрав чинності з 01.01.2004 (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсійних виплат мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі статтею 26 Закону № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з і січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Отже наявність страхового стажу та досягнення пенсійного віку - головні умови для призначення пенсії за віком.

Суд першої інстанції, зауваживши на дату народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на те, що згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.12.2019 за № 40701/06.2-14 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має страховий стаж 28 років 1 місяць 15 днів, зазначив, що право на пенсію позивач набуде після 06 жовтня 2024 року за наявності страхового стажу не менше 31 рік.

Крім того, суд першої інстанції послався на те, що рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 за № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту а ст. 54, ст. 55 Закону України від 05.11.1991 за № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними законами України від 02.03.2015 за № 213-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, від 24.12.2015 за № 911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а також не взяв до уваги посилання позивача на невідповідність Конституції України норм статті 26 Закону № 1058-IV, оскільки вказані норми є чинними і не визнавалися такими, що не відповідають Конституції України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зауважити на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Документи, необхідні для призначення пенсії, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 2.1 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

Згідно з пунктом 2.23 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності) (пункт 4.2 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Аналогічні приписи містить частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV, згідно з якою документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 4.1 розділу IV) визначено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії.

З аналізу вищевказаних правових норм убачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, останній зобов`язаний перевірити правильність оформлення заяви, розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення (перерахунку) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення пенсії.

Як убачається з матеріалів справи, заява від 25.10.2019 подана заявником у довільній формі, не за формою, визначеною Додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При зверненні до пенсійного органу із заявою від 25.10.2019 адвокат Конорєв В. О. просив вчинити необхідні дії з оформлення працівникові ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до її заяви від 11.10.19, надати йому методологічну допомогу та посприяти в належному оформленні звільненні ОСОБА_1 у зв`язку із виходом на пенсію, в тому числі надати інформацію щодо сплати страхових внесків та інших передбачених платежів на загальнообов`язкове пенсійне страхування ОСОБА_1 за період її трудової діяльності, починаючи із 15.08.1986 по теперішній час.

За наслідками розгляду заяви представника позивача від 25.10.2019 відповідач не прийняв рішення про призначення пенсії чи про відмову у призначенні, а надав відповідь листом від 12.12.2019 за № 40701/06.2-14 з наданням методологічної допомоги щодо оформлення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Проте, зазначений лист не може оцінюватись як належна правова відмова у призначенні пенсії за віком, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

За змістом листа відповідач навів норми права, якими врегульовано призначення пенсії за віком громадянам України, зокрема жінкам, та роз`яснив порядок звернення із відповідною заявою про призначення пенсії.

З урахуванням відсутності відповідного рішення відповідача відносно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги є передчасними, оскільки до прийняття відповідного рішення спір про призначення пенсії (чи відмову в призначенні) не може бути предметом судового розгляду.

З огляду на викладене, також відсутня протиправна бездіяльність з боку пенсійного органу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, поданих заявником. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи позивача, що зводяться виключно до незгоди з приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які жодним чином не спростовують наведене обґрунтування мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.

Стосовно доводів скаржника про помилковість розгляду судом першої інстанції справи в порядку спрощеного позовного провадження, то колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 3 частини 6 статті 12 КАС України визначено, що справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг є справами незначної складності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Верховним Судом у постанові від 22 січня 2021 року у справі № 640/11869/20 сформульовано правовий висновок, за яким: «особливостями розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження є: суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (стаття 258 КАС України); підготовче засідання не проводиться (частина третя статті 262 КАС України); перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина четверта статті 262 КАС України); суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (частини п`ята та шоста статті 262 КАС України); клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина сьома статті 262 КАС України); при розгляді справи суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення; судові дебати не проводяться (частина восьма статті 262 КАС України).

При цьому важливо врахувати, що учасники справи, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, зазнають таких обмежень: скорочений строк на подачі заяву про відвід (стаття 39 КАС України); обмежене право позивача змінити предмет або підставу позову (стаття 47 КАС України); скорочений строк вступу у справу третіх осіб (стаття 49 КАС України); скорочений строк подачі заяви про виклик свідків (стаття 92 КАС України); скорочений строк направлення позивачем третім особам копії позовної заяви (стаття 171 КАС України); обмежене право на об`єднання справ в одне провадження (стаття 172 КАС України); скорочений строк складення судом повного тексту рішення (стаття 243 КАС України); скорочений строк розгляду справи (стаття 258 КАС України); не проводяться судові дебати (стаття 262 КАС України); не проводиться підготовче судове засідання (стаття 262 КАС України)».

За наслідками перегляду цієї справи колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, врахував зазначені особливості. Зокрема, ухвала суду першої інстанції від 19.11.2021 при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження містить аналіз щодо наявності визначених статтею 263 КАС України умов для такого розгляду (як то незначна складність справи, обсяг та характер наданих доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції в повній мірі дотримано норми процесуального права в частині належного з`ясування та оцінки судом першої інстанції обставин та умов, визначених статтею 263 КАС України щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідне клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін позивачем до суду першої інстанції не подавалося.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 по справі № 480/12079/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін