Справа № 420/13053/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
ВСТАНОВИВ:
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 22.12.2022 задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 27 липня 2022 року (включно) по 17 серпня 2022 року (включно) у сумі 26 111 грн. 20 коп. (двадцять шість тисяч сто одинадцять гривень двадцять копійок).
Стягнув з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).
23.12.2022 від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.12.2022 відмовив у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем в обґрунтування заявленої вартості правової допомоги не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного обсягу наданої правової допомоги, не надано опису виконаних робіт, також розрахунку понесених витрат, в тому числі за певний вид наданої послуги та витрачений час та із зазначенням погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що ухвала суду є незаконною, просить її скасувати та ухвалити по справі додаткове рішення, яким задовольнити клопотання про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на переліченні норм права та посиланні на правову позицію Верховного Суду, викладену у справах № 992/2685/19 від 08.04.2020 та № 280/1765/19 від 04.02.2020, відповідно до якої на підтвердження розміру гонорару суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Також апелянт зазначила, що сторонами було узгоджено гонорар у фіксованому розмірі, а тому не повинно було надаватись доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт на виконання умов договору та їх вартості з розрахунку вартості юридичних послуг за годину часу.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.
Так, У даному випадку, на підтвердження витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, було надано до суду першої інстанції:
- копію договору про надання правової допомоги від 18.08.2022;
- копію акта прийняття-передачі виконаних робіт від 22.12.2022 до Договору про надання правової допомоги від 18.08.2022.
Так, відповідно до пункту 3.2 договору про надання правової допомоги від 18.08.2022 гонорар адвоката встановлюється у фіксованому розмірі та складає 5 000,00 грн.
Відповідно до акту прийняття-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 18.08.2022 виконавець надав, а клієнт прийняв наступні юридичні/правові послуги:
надання усних консультацій, щодо правової позиції Клієнта;
направлення заяви до Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України щодо виконання рішення суду по справі № 540/91/22;
копіювання документів для подання позовної заяви;
підготовка позовної заяви;
підготовка заяви про усунення недоліків позовної заяви;
підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
У акті також зазначено, що вартість послуг Виконавця за Договором від 18.08.2022 та цим Актом складає 5000,00 гри,
Колегія суддів з огляду на умови договору про надання правової допомоги, звертає увагу на зміст частини четвертої статті 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», зазначає, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі та не залежить від обсягу послуг наданих представником відповідача.
Між тим апеляційний суд зауважує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Досліджуючи надані адвокатом документи на предмет співмірності заявленої суми правничою допомоги, колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до матеріалів справи підготовка справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки, спірні правовідносини зводились до невиконання рішення суду, яке вже набрало законної сили. В даному випадку сторони навіть не заперечували право позивачки на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.
Колегія суддів враховує також, що дана справа відноситься до справ незначної складності, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката.
До того ж, апеляційний зазначає, що справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.
На думку колегії суддів, розмір правничої допомоги, заявлений у даній справі є завищеними та необґрунтованими, з урахуванням того, що розгляд справи відбувся в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Отже, заявлені представником позивача до відшкодування 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) з реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
В той же час враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, беручи до уваги доведеність позивачем відповідно до вимог статті 77 КАС України надання йому послуг професійної правничої допомоги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвоката Базилєвої Ю.О. підлягає частковому задоволенню.
Отже, з урахуванням вказаного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн.
При прийнятті додаткового рішення суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01 2021 по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.
Аналізуючи подані позивачем докази, враховуючи складність та значення справи для сторін, час витрачений на участь у судових засіданнях колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви про стягнення з відповідача суми понесених позивачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям додаткового рішення, яким заяву представника позивачки адвоката Базилєвоої Ю.О. слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 139,308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Суддя-доповідач Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.