Справа № 580/11554/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС У Черкаській області від 30.09.2021 №7531/23000901 та № 7535/23000901.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно проведена фактична перевірка її господарської діяльності, за результатами якої винесено податкові повідомлення-рішення від 30.09.2021 №7531/230009017 та № 7535/23000901 про накладення штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 22 100, 00 грн, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для виходу на фактичну перевірку та її проведення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги загалом аналогічні тим, що викладені у позові. Крім того, апелянт зазначає, що копія доповідної записки їй не направлялась разом із відзивом та з її змістом вона не ознайомлена. Наголошує, що податковий орган не мав повноважень на дослідження у ході перевірки питань щодо дотримання нею вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.

На підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових засобів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, з метою контролю за обігом спирту, алкогольних тютюнових виробів, пального та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відповідно до наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 27.08.2021 №1833-п та направлень виданих Головним управлінням ДПС у Черкаській області від 27.08.2021 №2125/23-00-09-0119 та №2126/23-00/09-0119 проведена фактична перевірка позивачки за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: АДРЕСА_1 за період діяльності з 24.11.2019 по 06.09.2021.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено, що 01.09.2021 о 14 годині 12 хвилин в торгівельному павільйоні за адресою: АДРЕСА_2 встановлено факт продажу однієї пляшки пива об`ємом 1 л за ціною 38, 00 грн. Позивачка отримала готівку, видала зазначений товар, решту, провела розрахункову операцію через зареєстрований РРО та видала фіскальний чек від 01.09.2021 №00015497, у якому відсутнє найменування підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Відповідно до баз даних АІС «Податковий Блок» за адресою: Черкаська м. Умань, вул. Залізняка, буд. 1/6 фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій №, заводський КР00001627 позивачка проводила розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування із зазначенням Товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів для акцизних товарів.

Згідно баз даних АІС «Податковий блок» фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій №300017436 заводський КР00001627 згідно чеків здійснювалась реалізація товарів без наявності відповідної ліцензії з 23.06.2021 по 04.07.2021.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 07.09.2021 №6086/23-00-09-0122/ НОМЕР_1 .

У зв`язку з виявленими порушеннями п. 11 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями та ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР зі змінами та доповненнями відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 30.09.2021 №7531/23000901 та № 7535/23000901 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 5 100, 00 грн та 17 000, 00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно.

Проте, колегія суддів не може повною мірою погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі - Закон №265/95-ВР) та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР ( далі - Закон № 481/95-ВР).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Щодо посилання апелянта на відсутність підстав для проведення перевірки її господарської діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

У постановах від 01.06.2022 у справі №520/7331/21, від 17.05.2022 у справі №520/592/21 Верховний Суд вказував, що пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У свою чергу, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №320/8042/21, від 19.10.2022 у справі №560/4883/21, від 06.07.2022 у справі № 420/1242/21.

Згідно доповідної записки відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напої, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального управління контролю за підакцизними товарами від 27.08.2021 №1174/23-00-09-0103 запропоновано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: АДРЕСА_3 .

Отже, рішення про проведення перевірки позивача прийнято, зокрема, на підставі доповідної записки відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовміснї продукції, алкогольних напої, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального управління контролю за підакцизними товарами від 27.08.2021 №1174/23-00-09-0103.

Судом встановлено, що однією з підстав для проведення фактичної перевірки є виконання відповідачем п. 16 протокольного доручення засідання комісії Черкаської ОДА від 25.03.2021 №1 щодо здійснення аналізу відповідності обсягів сплати акцизного податку та кількості реалізованої тютюнової та алкогольної продукції.

Отже, приймаючи наказ від 27.08.2021 №1833-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », відповідач здійснював свої функції у сфері обігу товарів підакцизної групи у спосіб, що визначений нормами ПК України.

При цьому, з направлень на перевірку Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.08.2021 №2125/23-00-09-0119 та №2126/23-00/09-0119 вбачається, що позивачці пред`явлено посвідчення посадових осіб, вказані направлення на перевірку та вручено копію наказу від 27.08.2021 №1833-п, що підтверджується її особистим підписом та визнається нею.

Доводи апелянта, що копія доповідної записки їй не направлялась разом із відзивом та з її змістом остання не ознайомлена, колегією суддів оцінюється критично, оскільки матеріали справи містять докази направлення відзиву, а сам відзив долучений судом першої інстанції до матеріалів справи. Крім того, позивачка не була позбавлення можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.09.2021 №7531/23000901 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно ст. 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

За правилами п. 11 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

З наведених приписів Закону № 265/95-ВР вбачається, що відповідальність за наведене правопорушення настає у разі проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Як наголошувалось вище, перевіркою встановлено, що 01.09.2021 о 14:12 в торгівельному павільйоні за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено факт продажу однієї пляшки пива «Жигулівське» об`ємом 1л. за ціною 38,00 грн. Позивач отримала готівку, видала вище зазначений товар, решту, провела операцію через зареєстрований РРО ФН та видала чек від 01.09.2021 час 14:12 №00015497. У вищезазначеному чеку відсутня назва підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів у відповідності до вимог законодавства.

Разом з тим, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не врахував, що п. 52-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX визначено: «Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених пп. 78.1.7 та 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених пп. 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм права свідчить, що на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не діє мораторій на проведення фактичних перевірок, зокрема, з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто тих питань, що врегульовані нормами Закону №481/95-ВР. Фактична перевірка із зазначених питань може бути проведена з підстав, визначених пп. 80.2.2 (наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства), 80.2.3 (письмове звернення покупця (споживача)), 80.2.5 (наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства).

Разом з тим, виключень щодо можливості проведення фактичних перевірок з питань здійснення платниками податків розрахункових операцій, що врегульовано приписами Закону № 265/95-ВР, положення п. 52-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не містять.

Враховуючи викладене, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), податковий орган у цій справі не мав повноважень на дослідження у ході проведення фактичної перевірки позивача питань щодо дотримання ним вимог Закону №265/95-ВР, а тому податкове повідомлення-рішення від 30.09.2021 № 7531/23000901підлягає скасуванню.

Аналогічний правовий підхід зроблено Верховним Судом у справі №520/592/21, постанова від 17.05.2022.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.09.2021 №7535/23000901, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі

Згідно до ст.1 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних фіалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 Згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

За обставинами справи, позивач здійснювала реалізацію товарів без наявності відповідної ліцензії у період з 23.06.2021 по 04.07.2021. Вказана обставина підтверджується відомостями з баз даних АІС «Податковий блок» фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій №300017436 заводський КР00001627 та чеків від 23.06.2021 №15052, №15053, №15054, №15055, від 24.06.2021 №15063, №15064, №15065 та ін.

Належних та допустимих доказів на спростування викладених обставин позивачка не надала ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Посилання апелянта, що відповідач не довів вчинення нею роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, оскільки не надав первинних документів на підтвердження вказаних обставин, колегія суддів оцінює критично, оскільки вчинені позивачкою порушення підтверджуються відомостями з баз даних АІС «Податковий блок» за фіскальним номером реєстратора розрахункових операцій №300017436 заводський КР00001627, що їй належить.

Отримання відомостей з реєстратора розрахункових операцій платника податків передбачено Законом № 265/95-ВР.

Так, відповідно до ст. 2 Закону № 265/95-ВР модем - окремий або у складі реєстратора розрахункових операцій пристрій, призначений для передачі копії сформованих реєстратором розрахункових операцій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків в електронній формі по дротових або бездротових каналах зв`язку, до складу якого входить пам`ять для тимчасового зберігання цих копій;

Згідно абз. 28 ст 2 Закону № 265/95-ВР фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу.

Отже, вказаними нормами врегульовано отримання копій сформованих реєстратором розрахункових операцій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків в електронній формі до фіскального сервера контролюючого органу, а тому податкове повідомлення-рішення від 30.09.2021 №7535/23000901 винесено контролюючим правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладені обставини справи, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.12.2021 № (а.с. 19), проте судовий збір на рішення суду першої інстанції мав бути сплачений у розмірі 908, 00 грн. За подання апеляційної скарги судовий збір сплачений у сумі 1 362, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 04.09.2022 № 5442-9184-6286-0539.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та, як наслідок, позову, витрати зі сплати судового збору мають бути відшкодовані позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області пропорційно до задоволених позовних вимог (50 %) в розмірі 1135, 00 грн (908, 00 грн + 1362, 00 грн)/ 2).

Одночасно суд зазначає, що повернення надміру сплаченого судового збору врегульовано п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.139, 238, 243, 289, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 30.09.2021 № 7531/23000901.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 135, 00 гривень (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова