Справа № 338/1163/22
Суддя: Шишко О. А.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1163/22

20 лютого 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Шишка О. А.,

з участю: секретаря Сіщук Г. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на сторін відповідача - інспектор СРПП відділення поліції №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Волосянко Роман Богданович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №695656 від 22 жовтня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 жовтня 2022 року поштовим зв`язком отримав постанову Богородчанського відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області серії БАД №695656 від 22 жовтня 2022 року. Вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Вказує, що у постанові зазначено, що він 22 жовтня 2022 року приблизно о 13 год 57 хв на вул. Сагайдачного в селі Підгір`я Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено обмеження Митним кодексом України згідно системи ІПНП, чим порушив ст. 381 Митного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Вважає вказану постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена як беззаперечна підстава вчинення адміністративного правопорушення. Він був не згідний з інкримінованим правопорушенням та застосованим адміністративним стягненням і відповідно відмовився від підпису постанови. Зважаючи на те, що він оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, то відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП уповноважена посадова особа зобов`язана була скласти протокол про адміністративне правопорушення. В порушення його прав протокол про адміністративне правопорушення складений не був і розгляд справи не відбувся, йому тільки повідомили про винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Також не було роз`яснено його права, не надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката, а також не враховано його доводи та заперечення. Оскільки він правил дорожнього руху не порушував, то вважає, що працівник поліції незаконно виніс щодо нього постанову та застосував адміністративне стягнення, а тому оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

15 грудня 2022 року на адресу суду надійшов відзив представника ГУНП в Івано-Франківській області, в якому останній просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що 22 жовтня 2022 року о 13 год 57 хв під час патрулювання та виконання своїх службових обов`язків поліцейський СРПП ОСОБА_2 встановив, що водій транспортного засобу марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 , керував автомобілем щодо якого встановлені обмеження Митним кодексом України та ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст. 121 КУпАП. Поліцейський належним чином представився водію, проінформував його про порушення ПДР, зафіксував факт порушення ПДР України та попросив пред`явити посвідчення водія й інші необхідні документи. Встановивши факт вчинення правопорушення та те, що позивач винен у його вчиненні, роз`яснивши ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, 63 Конституції України, заслухавши його пояснення, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, працівник поліції розглянув справу відповідно до вимог чинного законодавства. За результатами розгляду справи інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №695656, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Зміст постанови було оголошено позивачу, однак від її отримання він відмовився, також ОСОБА_1 відмовився і від підпису про роз`яснення йому прав. Копію постанови було направлено позивачу рекомендованим листом. Вважає, що постанова винесена працівником поліції в межах його компетенції, з її змісту можна чітко встановити зміст прийнятого ним рішення, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив в`їзд на територію України 10 січня 2021 року о 07 год 04 хв і до моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення порушував вимоги Митного кодексу України та Закону України «Про дорожній рух». Будь-яких підтверджуючих документів, що транспортний засіб марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 поміщено в митний режим транзиту позивачем не надано та не долучено до матеріалів позовної заяви. Доводи позивача безпідставні, необґрунтовані, оскільки він не надав жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та провадження у справі закрити. Додатково вказав, що транспортний засіб марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 , ввезений ним на територію України відповідно до положень статті 380 Митного кодексу України у режимі тимчасового ввезення, а не в режимі транзиту,визначеного статтею 381 Митного кодексу України. У 2009 році він виїхав на постійне проживання до Чеської республіки і прийнятий на консульський облік України в Брно, що дає йому право користуватися власним траспортним засобом на території України в режимі тимчасового ввезення протягом одного року. Він намагався пояснити, що при перетині митного кордону ніякі відмітки в паспортних документах не ставляться, а контроль за ввезеними автомобілями митні органи здійснюють під час вивезення автомобіля, однак наведені ним обставини не були взяті до уваги поліцейським, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Представник відповідача та третя особа повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися.Згідно з ч. 3 ст. 268 КУпАП, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Волосянком Р.Б. 22 жовтня 2022 року винесено постанову серії БАД №695656 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 22 жовтня 2022 року о 13 год 57 хв на вул. Сагайдачного в селі Підгір`я Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено обмеження Митним кодексом України згідно системи ІПНП, чим порушив ст. 381 Митного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктами 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, що полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч. 8 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно з ч. 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 381 Митного кодексу України визначено особливості переміщення громадянами транспортних засобів особистого користування у митному режимі транзиту через митну теритьорію України. Зокрема частиною 1 статті 381 Митного кодексу України закріплено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу, або встановлені митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Положення ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Санкцією ч. 8 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 380 Митного кодексу України визначено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Позивач стверджує, що він ввіз зареєстрований за ним в Чеській Республіці транспортний засіб в режимі тимчасового ввезення, цей митний режим він не порушив й така його позиція відповідачем не спростована. Натомість, до матеріалів справи долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Чеської республіки НОМЕР_2 (а.с.7), відповідно до якого позивач є власником автомобіля марки «Opel FB 112», д.н.з. НОМЕР_1 . Даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон підтверджується, що позивач є нерезидентом, оскільки перебуває на постійному консульському обліку в Консульстві України в Брно з 18.11.2009 року.

Будь-яких даних про те, що автомобіль ввезений позивачем в митному режимі транзиту і що такий режим порушено, як це вказано у оспорюваній постанові, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачем на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у постанові зазначено, що як доказ надано диск із відеозаписом, однак такого доказу суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Одночасно в ч. 2 ст. 251 КупАП закріплено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст.121 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно зі ч. 1 ст. 27 Закону України «Про Національну поліцію», поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних". Інформаційна взаємодія між митними органами та Національною поліцію України здійснюється відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства фінансів України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України та Міністра фінансів України, затвердженого наказом МВС України та Міністерства фінансів України від 13.05.2020 №386/208, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2020 за № 446/34729.

Як зазначено у пункті 2 розділу І цього Порядку інформаційну взаємодію відповідно до цього Порядку здійснюють Міністерство внутрішніх справ України, Державна міграційна служба України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Міністерство фінансів України, Державна податкова служба України, Державна митна служба України, Державна служба фінансового моніторингу України та Державна казначейська служба України (далі - суб`єкти інформаційних відносин).

Суб`єкти інформаційних відносин передають та приймають інформаційні файли в обсягах та за змістом, необхідних для надання адміністративних послуг або здійснення інших повноважень відповідно до покладених на них завдань (п.3 розділу І Порядку).

Відповідно до п. 5 Переліку відомостей, що передаються та приймаються в порядку інформаційної взаємодії інформаційних систем (додаток до Порядку), розпорядником відомостей стосовно транспортних засобів та осіб, стосовно яких органами доходів і зборів виявлено порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів та/або строків переміщення транспортних засобів у митному режимі транзиту; транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України та/або поміщених у митний режим транзиту та громадян, які їх ввозили чи поміщували в митний режим транзиту є Держмитслужба, а одержувачами відповідної інформації МВС, Адміністрація Держприкордонслужби та Національна поліція.

Також Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року в справі № 338/1/17 зазначив, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, з огляду на норми ч. 2 ст.77 КАС України, неможливо стверджувати про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 8 ст. 121 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом. У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії БАД №695656 від 22 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 139, 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на сторін відповідача - інспектор СРПП відділення поліції №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Волосянко Роман Богданович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Постанову серії БАД №695656 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 22 жовтня 2022 року поліцейським СРПП ВП №2 (смт Богородчани) Волосянком Романом Богдановичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий О. А. Шишко