Справа № 520/1280/22
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 лютого 2023 року № 520/1280/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, 00034022) про визнання протиправною відмови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України, якою відмовлено ОСОБА_1 в отриманні безоплатної первинної правової допомоги з правових питань;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 безоплатної первинної правової допомоги з правових питань порушених у заяві про надання безоплатної первинної правової допомоги датованої 08.11.2021 р.;

- зобов`язати Міністерство оборони України надати ОСОБА_1 безоплатну первинну правову допомогу з правових питань порушених у заяві про надання безоплатної первинної правової допомоги датованої 08.11.2021р. відповідно до вимог ЗУ Про безоплатну правову допомогу ;

- зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що позивач звернувся з заявою до Міністерства оборони України про надання безоплатної первинної правової допомоги, в якій просив про надання безоплатної первинної правової допомоги. В задоволенні заяви про надання первинної правової допомоги відповідачем було відмовлено без належних правових підстав.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою про надання безоплатної первинної правової допомоги.

Листом Міністерство оборони України надало відповідь, в якій повідомило, що порушені в зверненні позивача питання можуть бути предметом судового розгляду адміністративної справи у порядку позовного провадження, де представництво інтересів позивача здійснюється адвокатом, Міністерство оборони України та його органи є стороною по справі. Відповідач зазначив, що підстави для надання безоплатної первинної правової допомоги відсутні.

Представник позивача, вважаючи, що відповідачем порушено право позивача на отримання безоплатної правової допомоги, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закон України Про безоплатну правову допомогу відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про безоплатну правову допомогу, у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються у такому значенні: безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел;

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про безоплатну правову допомогу, суб`єктами надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні є: 1) органи виконавчої влади; 2) органи місцевого самоврядування; 3) фізичні та юридичні особи приватного права; 4) спеціалізовані установи; 5) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України Про безоплатну правову допомогу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі письмового звернення осіб про надання будь-якого з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, з питань, що віднесені до їх повноважень, зобов`язані надати такі послуги протягом 30 календарних днів з дня надходження звернення. Відповідно до ч. 5. ст. 10 Закону, якщо у зверненні особи міститься лише прохання про надання відповідної правової інформації, така правова допомога надається не пізніше п`ятнадцятиденного терміну з дня отримання звернення.

Відповідно до ч.2 ст.7 вказаного Закону - безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань; 3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок.

Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України Про безоплатну правову допомогу, якщо питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, до якого надійшло звернення особи, такий орган протягом п`яти календарних днів повинен надіслати це звернення до відповідного органу та повідомити про це особу, яка подала звернення.

Згідно зі ст. 6-1 Закону України Про безоплатну правову допомогу, до системи надання безоплатної правової допомоги належать: 1) координаційний центр з надання правової допомоги; 2) суб`єкти надання безоплатної первинної правової допомоги; 3) суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Аналіз вказаних норм свідчить, що для розгляду звернення позивача про надання первинної допомоги, питання яке у ньому ставиться має бути віднесено до компетенції відповідного органу, до якого таке звернення надіслане.

Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 визначено, що Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба. Міноборони є уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі державної авіації.

Згідно з п. 86 п. 3 Положення про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671, основними завданнями Міноборони є, зокрема: здійснення розгляду звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Міноборони, Збройних Сил, підприємств, установ і організацій, які належать до сфери управління Міноборони, а також стосовно актів, які ними видаються, забезпечує в установленому порядку доступ до публічної інформації, розпорядником якої є Міноборони.

З аналізу викладених норм вбачається, що відповідач є суб`єктом надання безоплатної первинної правової допомоги, є належним суб`єктом розгляду звернення позивача в даній справі.

Відмовляючи у наданні безоплатної первинної правової допомоги відповідач зазначив, що порушені питання можуть бути предметом судового розгляду адміністративної справи у порядку позовного провадження, де представництво інтересів позивача здійснюється адвокатом, Міністерство оборони України та його органи є стороною по справі. При цьому відповідач посилався на статтю 16 КАС України та вказав, що представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), а право учасника справи отримувати безоплатну правову допомогу іншого учасника справи не передбачено.

Суд зазначає, що відповідно до 17 Закону України Про інформацію правова інформація - це будь-які відомості про право, його систему, джерела, реалізацію, юридичні факти, правовідносини, правопорядок, правопорушення і боротьбу з ними та їх профілактику тощо.

Джерелами правової інформації є Конституція України, інші законодавчі і підзаконні нормативно-правові акти, міжнародні договори та угоди, норми і принципи міжнародного права, а також ненормативні правові акти, повідомлення засобів масової інформації, публічні виступи, інші джерела інформації з правових питань.

В Постанові Верховного Суду від 23.06.2021 р. у справі №420/2752/20 висловлено правову позицію, за якої мета безоплатної первинної правової допомоги полягає в інформуванні особи про її індивідуальні права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань.

Звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною 2 статті 7 Закону України Про безоплатну правову допомогу, має бути пов`язано із забезпеченням реалізації індивідуально виражених прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення (п.18, п.19 Постанови).

Таким чином відповідачем було неправомірно відмовлено у наданні первинної правової допомоги з посиланням на ст. 16 КАС України, в зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови Міністерства оборони України в отриманні безоплатної первинної правової допомоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, суд зазначає, що відповідачем таку бездіяльність не було вчинено та було надано відповідь у вигляді відмови на звернення позивача.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Міністерства оборони України надати безоплатну первинну правову допомогу з правових питань, порушених у заяві про надання безоплатної первинної правової допомоги, відповідно до вимог Закону України Про безоплатну правову допомогу, суд зазначає, що зазначене питання є виключно дискреційними повноваженнями відповідача, а відтак зазначена вимога підлягає частковому задоволенню шляхом повторного розгляду звернення ОСОБА_1 від 08.11.2021р. про надання безоплатної первинної правової допомоги у порядку, визначеному Законом України Про безоплатну правову допомогу, з урахуванням висновків суду.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати у п`ятнадцятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що не вбачає підстав для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, 00034022) про визнання протиправною відмови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України, якою відмовлено ОСОБА_1 в отриманні безоплатної первинної правової допомоги з правових питань.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 08.11.2021р. про надання безоплатної первинної правової допомоги у порядку, визначеному Законом України Про безоплатну правову допомогу, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.