Справа № 161/18134/22
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/37/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0566/20500/22 від 24 серпня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 серпня 2022 року відповідачем було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0566/20500/22, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів у розмірі 15 059,31 грн. Оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з необ`єктивністю, неповнотою провадження та розгляду справи, невідповідністю викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, відсутністю в її діях ознак порушення митних правил.

Разом із адміністративним позовом позивачем було подано до суду заяву про поновлення строку на оскарження постанови, мотивуючи це тим, що отримала її лише у грудні 2022 року у відповідь на адвокатський запит.

Відповідач у письмовому відзиві на позов заперечив.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинської митниці від 24 серпня 2022 року в справі про порушення митних правил №0566/20500/22 громадянку ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ягуар Автогруп» визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 15 059,31 грн.

Постанова мотивована тим, що 18 липня 2022 року позивачем подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA205170/2022/014870 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг автомобіля Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_1 , вказавши рік його виготовлення 2007.

Разом з тим, згідно з отриманою митним органом інформацією встановлено, що рік виготовлення автомобіля становить 2006. Такий висновок митний орган зробив виходячи з маркування, яке нанесено на лобовому та боковому склі автомобіля.

Дані обставин свідчать, на думку митного органу, у порушенні позивачем приписів п.п.215.3.5 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині неправильного застосування ставки акцизного податку.

Саме вищевикладені обставини стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно постанови від 24 серпня 2022 року №0566/20500/22.

Частиною другою статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, чинне процесуальне законодавство пов`язує початок відліку строку на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (окрім справ у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) не з моменту вручення його позивачу, а з моменту винесення такого рішення.

Тобто позивачем у даному випадку пропущений строк звернення до суду, який передбачений ч.2 ст.286 КАС України, оскільки спірне рішення винесено 24 серпня 2022 року, а оскаржено нею лише 26 грудня 2022 року.

Проте, ч.1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, позивач подав письмову заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, яку мотивує тим, що оскаржив спірні рішення до суду в межах десятиденного строку з дня його фактичного отримання на адвокатський запит.

На переконання суду, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду будь-яких доказів вручення позивачу спірного рішення, строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, а тому його слід поновити.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові по суті, суд зазначає таке.

У п.п.215.3.5-1 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України визначено, що під час визначення розміру акцизного податку під час ввезення на митну територію України автомобілів легкових використовується коефіцієнт К вік, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).

На думку суду, у розглядуваному випадку, перевіряючи задекларовані позивачем відомості про дату виготовлення автомобіля відповідач вдався до здобуття такої інформації не з офіційних джерел, зокрема від органу реєстрації транспортних засобів країни походження автомобіля, а роблячи цей висновок лише на основі маркування на лобовому та боковому склі автомобіля, що не може бути першоджерелом такої інформації, адже, очевидно, що для виготовлення автомобіля можуть використовуватися компоненти минулих років.

Крім того, очевидно, що в ході експлуатації транспортного засобу, його власник може змінювати скло в автомобілі, зокрема через пошкодження, використовуючи комплектуючі, які виготовлені раніше.

До того ж відповідач сам зазначає, що на інших бокових склах автомобіля міститься відмітка про рік виготовлення автомобіля саме 2007, а не 2006, що ще раз свідчить про те, що автомобіль або збирався з комплектуючих різних років виписку, або в ньому змінювалися ці комплектуючі в ході експлуатації.

У спірній постанові також не наведено будь-яких мотивів, чому відповідач вважає маркування на боковому склі автомобіля достовірнішим, ніж відомості, які зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, та чому відповідач не звернувся з офіційним запитом до відповідних органів реєстрації транспортних засобів країни походження автомобіля, або до виробника автомобіля.

Наведені вище обставини, на переконання суду, свідчать про неналежну та поверхневу перевірку відповідачем року виготовлення транспортного засобу, що тягне за собою протиправність та необґрунтованість оскаржуваного рішення про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ст.485 МК України.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи встановлено, що на позивача було накладено стягнення за порушення митних правил необґрунтовано та без повного дослідження всіх обставин початку строку використання ввезеного ним на митну територію України транспортного засобу, суд дійшов висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справи про порушення митних правил.

Зважаючи на те, що суд задовольняє позовні вимоги, сплачений позивачем судовий збір суд стягує на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. Розмір цих витрат підтверджується наданим до позову договором про надання правової допомоги, додатковою угодою до нього, актом наданих послуг, квитанцією до прибуткового касового ордеру. Відповідач клопотань в порядку ч.6 ст.134 КАС України не заявляв, а тому відсутні правові підстави для зменшення цих витрат.

Керуючись ст.ст.139, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову Волинської митниці від 24 серпня 2022 року №0566/20500/22, а провадження у справі про порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок), а також судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є Волинська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, Волинська область, Ковельський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 43958385.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк