Справа № 580/6054/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року справа № 580/6054/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача №2300-0304-8/63712 від 30.11.2022 щодо не зарахування страхового стажу періодів роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у Закритому акціонерному товаристві "Мічурінець";

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.09.2022 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу період роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у Закритому акціонерному товаристві "Мічурінець".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період його роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у закритому акціонерному товаристві "Мічурінець". При цьому, записи у трудовій книжці позивача не містять протиріч та підтверджують факт роботи позивача у спірний період у ЗАТ "Мічуринець". Зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 29.12.2022, відповідач вказав, що до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 16.09.1995 до 31.05.2000, оскільки запис про цей період у трудовій книжці НОМЕР_1 зроблено ЗАТ "Мічуринець", а згідно з архівними довідками про заробітну плату від 04.10.2022 № 755/05-01, № 756/05-01, виданими Комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради, позивач у цей період працював у КСП "Мічуринець". Крім того, запис про звільнення за цей період зроблено із порушенням. Для врахування до страхового стажу періоду роботи з 16.09.1995 до 31.05.2000 позивачу необхідно надати уточнюючу довідку про зазначений період роботи та історичну довідку про реорганізацію КСП Мічуринець в ЗАТ Мічуринець.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області з 18.09.2022 та отримує пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З трудової книжки НОМЕР_1 від 17.10.1980 вбачається, що у спірний період відповідно до запису № 15 та № 16 позивач з 16.09.1995 прийнятий на роботу в закрите акціонерне товариство Мічурінець (наказ № 9 від 16.09.1995) та 31.08.2000 звільнений згідно поданої заяви (наказ № 7 від 22.08.2000).

Відповідно до архівної довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 755/05-01 від 04.10.2022, виданої Комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради Городищенської міської ради, позивач у спірний період працював у КСП Мічурінець.

25.11.2020 представник позивача адвокат Момот М. В. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із адвокатським запитом про надання інформації стосовно обчислення страхового стажу позивача.

Листом №2300-0304-8/63712 від 30.11.2022 відповідач повідомив, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону № 1058, однак до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи з 16.09.1995 до 31.05.2000, оскільки запис про цей період у трудовій книжці НОМЕР_1 зроблено ЗАТ Мічуринець», а згідно з архівними довідками про заробітну плату від 04.10.2022 №755/05-01, №756/05-01, виданими Комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради, ОСОБА_1 у цей період працював у КСП Мічуринець. Крім того, запис про звільнення за цей період зроблено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (записи про причини звільнення повинні здійснюватися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюванням діючого законодавства та із посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.25), також, підстава запису вноситься у графу 4 (пункт 2.26)).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон N1058-IV).

Статтею 8 Закону N1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац першим частини другої статті 24 Закону).

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.4 вищенаведеної Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується 05.01.1993. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 вищенаведеної Інструкції).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутність трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Згідно пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ,затвердженогопостановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенн

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 Порядку № 22-1).

Суд встановив, що підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду з 16.09.1995 по 31.05.2000 слугувало те, що запис про цей період у трудовій книжці позивача зроблено ЗАТ Мічуринець, а згідно з архівними довідками Комунальної установи Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради про заробітну плату від 04.10.2022 № 755/05-01, № 756/05-01 позивач у цей період працював у КСП Мічуринець. Крім того, запис про звільнення за цей період зроблено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (записи про причини звільнення повинні здійснюватися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюванням діючого законодавства та із посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.25), також, підстава запису вноситься у графу 4 (пункт 2.26)).

Разом з тим, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

У постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Як встановив суд, відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 17.10.1980 ОСОБА_1 у спірний період з 16.09.1995 по 31.08.2000 працював в ЗАТ Мічурінець.

При цьому, суд враховує, що записи про спірний період роботи здійснені в трудовій книжці з дотриманням правил її заповнення та містять всі необхідні відомості, зокрема дати початку та закінчення та реквізити наказів, які слугували підставою для внесення відповідних записів.

Тому, до загального страхового стажу позивача підлягає зарахуванню спірний період роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 в ЗАТ Мічурінець.

Відтак, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зарахування зазначеного періоду, оформлена листом 2300-0304-8/63712 від 30.11.2022, є протиправною.

Посилання відповідача на те, що відповідно до архівних довідок Комунальної установи Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради про заробітну плату від 04.10.2022 № 755/05-01, № 756/05-01 позивач у цей період працював у КСП Мічуринець, суд вважає необґрунтованим, оскільки зазначені довідки видані у 2022 році після зміни назви ЗАТ Мічурінець на КСП Мічурінець.

Позивач не може нести відповідальності за те, що архівна установа, видаючи зазначені довідки, помилково вказала, що позивач працював в КСП Мічурінець замість ЗАТ Мічурінець, тобто невірно зазначила вид даного господарського товариства.

Твердження відповідача, викладене у листі від 30.11.2022, про те, що запис про звільнення за спірний період зроблено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, суд вважає безпідставним з огляду на таке.

На думку відповідача, на час заповнення трудової книжки позивача у спірний період діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162.

Однак, суд не погоджується з даним твердженням та звертає увагу, що у період внесення записів про роботу позивача у спірний період після 1993 порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

З положень пункту 2.4. Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Згідно з пунктом 2.6. Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

У тому разі, коли у трудовій книжці заповнені усі сторінки відповідних розділів, вона доповнюється вкладишем. Вкладиш вшивається у трудову книжку, заповнюється і ведеться власником або уповноваженим ним органом за місцем роботи працівника у такому ж порядку, що і трудова книжка. Вкладиш без трудової книжки недійсний (п. 3.1 Інструкції № 58).

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування страхового стажу періоду роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у ЗАТ "Мічурінець" та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.09.2022 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу період роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у ЗАТ "Мічурінець" необхідно задовольнити.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.5, 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у закритому акціонерному товаристві "Мічурінець".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.09.2022 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 16.09.1995 по 31.05.2000 у закритому акціонерному товаристві "Мічурінець".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ