Справа № 520/9050/22
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року № 520/9050/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова (вул. Сумська, б. 76, м. Харків, 61002) що діє в інтересах держави, Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної військової адміністрації (вул. Сумська, б. 76, м. Харків, 61002, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відновлення попереднього стану будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

зобов`язати відповідача відновити квартиру АДРЕСА_2 , шляхом приведення їх до стану, що існував до початку виконання будівельних робіт, відповідно до технічного паспорту від 14.03.2018, виготовленого ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за інформацією Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації за адресою вул.Маршала Бажанова, буд. 4 у м. Харкові розташована пам`ятка архітектури «Житловий будинок Миронової», охороний № 7203-Ха, що занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 04.06.2020 №1883 та прийнята на облік рішенням Харківського обласного виконавчого комітету від 05.03.1992р. №61. Власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 у зазначеному будинку проведені самовільні будівельні роботи з втручанням у будівельні конструкції. На адресу відповідача було направлено вимогу, щодо припинення будівельних робіт та листи у яких відповідачу пропонувалося прибути до Департаменту містобудування та архітектури з необхідними документами та надання доступу до приміщень для проведення позапланової перевірки. Однак, ОСОБА_1 документи до департаменту не представлені, допуск до об`єкта будівництва не надано. На виконання листа прокуратури від 12.09.2022року Департаментом проведений огляд будівлі-пам`ятки містобудування та архітектури та складений акт огляду будівлі в якому відображені проведені будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4 , що призвело до зміни зовнішнього вигляду будівлі. Відповідачем проведені будівельні роботи без розробки та погодження в установленому законодавством порядку науково-проектних документів та отримання письмового дозволу органу охорони культурної спадщини та проведення будівельних робіт. Крім того, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 не містить відомості про прибудову до квартири з облаштуванням окремих сходів, а в переліку приміщення спільного користування, згідно технічного паспорту, зазначено лише один балкон площею 2,2кв.м..Тому відповідач повинен привести у попередній стан самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_5 , відповідно до технічного паспорту.

Відповідач відзив на позов до суду не надав. Відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.04.2018року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д., придбав у ОСОБА_2 квартиру у будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_4 . Станом на 14.03.2018року ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , у якому зазначено житлова площа квартири 18,6кв.м., загальна площа 41.5кв.м., у якому відсутні відомості про прибудову до квартири АДРЕСА_3 , з облаштуванням окремих сходів, а в переліку приміщень спільного користування, зазначено балкон площею 2,2кв.м..

З наданого листа Департамента містобудування та архітектури обласної державної адміністрації від 15.12.2021року за №01-04/3521-2/2188 встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_6 , охоронний №7203-Ха, наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 04.06.2020 № 1883, занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та прийнятий на облік рішенням Харківського обласного виконавчого комітету від 05.03.1992 №61(охоронний №569). Згідно «Науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м.Харкова», розробленої на замовлення Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради та затвердженої наказом Міністерства культури, молоді і спорту України наказом від 27.02.2020 №1199, вищевказана будівля знаходиться в межах історичного центру, підзона 2(південна). 04.02.2020р. до Харківської обласної державної адміністрації департаменту містобудування та архітектури звернувся ОСОБА_3 стосовно проведення будівельних робіт власником квартири АДРЕСА_2 . С виїздом на місце за вказаною адресою фахівцями Департаменту був встановлений факт проведення будівельних робіт на вказаній пам`ятці з втручанням у будівельні конструкції власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 .. На підтвердження цього був складений акт огляду будівлі-пам`ятки від 16.09.2022року, в якому відображені проведені будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4 , що призвело до зміни зовнішнього вигляду будівлі та направлені вимоги щодо припинення будівельних робіт. Водночас, Департаментом були направлені листи до Департаменту державної архітектурної-будівельної інспекції у Харківській області та прокуратури Харківській області щодо вживання заходів реагування в межах повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 54 Конституції України встановлено, що держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначене місце, споруда, комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність. Згідно з абзацом шостим статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`яткою культурної спадщини є об`єкт культурної спадщини, який занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Частиною 1 ст.22 вказаного Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Згідно вимог ч.1 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у' спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Згідно ст.26 Закону України «Про охорону культурної спадщини»,, ремонт та реставрація пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового, дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Аналогічні положення містяться і в Типових регіональних правилах забудови, затверджених наказом Держбуду України 10.12.2001 р. за № 219, зареєстрованих у Мінюсті України 03.01.2002 р. № 4/62902 (далі - Правила), зокрема, реконструкція будинків здійснюється лише з дозволу виконавчого комітету відповідної ради (розділ 7 Правил); проектна документація до її затвердження підлягає комплексній державній експертизі згідно із Порядком затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва й проведення їх комплексної інвестиційної державної експертизи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998року №1308 (п. 11.1 розділу 11 Правил); погоджений проект подається на розгляд до містобудівної ради при головному архітекторі району (міста) (п.11.3 розділу 11 Правил); здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством (п.12.7 розділу 12).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації. Згідно з ч.5 ст.7 Закону затвердження проекту замовником (забудовником) може бути здійснено за наявності рішення органу містобудування та архітектури про погодження проекту.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що жилий будинок №4 по вул.Маршала Бажанова, у м.Харкові, охоронний №7203-Ха, наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 04.06.2020 № 1883, занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та прийнятий на облік рішенням Харківського обласного виконавчого комітету від 05.03.1992 №61(охоронний №569). Згідно «Науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони памяток та історічного ареалу м.Харкова»,розробленої на замовлення Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради та затвердженої наказом Міністерства культури, молоді і спорту України наказом від 27.02.2020 №1199, вищевказана будівля знаходиться в межах історичного центру, підзона 2(південна).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органів охорони культурної спадщини районних державних адміністрацій, органів охорони культурної спадщини місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень належить видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України "Про охорону культурної спадщини" органи охорони культурної спадщини зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Відповідно до частини третьої статті 32 Закону України "Про охорону культурної спадщини" на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону "Про охорону культурної спадщини"пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності.

Згідно ч. 4, 5 ст. 319. ЦК України власність зобов`язує і власник не може використовувати право власності на шкоду інтересам суспільства.

Відповідно до ч. 8 ст. 319. ЦК України особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

З наявному в матеріалах справи акту огляду будівлі-пам`ятки від 16.09.2022року, в якому відображені проведені будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4 , що був складений представниками Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної військової адміністрації начальником відділу охорони пам`яток архітектури архітектурно-будівельного управління С.Боярчук та інспектором відділу охорони пам`яток архітектури архітектурно-будівельного управління О.Стукало, зазначено, що будівля перебуває на державному обліку, як пам`ятка містобудування та архітектури, місцевого значення «Жилий будинок Миронової», охоронний номер №7203-Ха, занесене до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 04.06.2020 №1883 та прийнята на облік рішенням Харківського обласного виконавчого комітету від 05.03.1992р. №61. В результаті огляду встановлено:-під час огляду ознак проведення робіт (Будівельні матеріали,будівельна техніка та робітники) не виявлено;- на правому фланзі головного фасаду, над входом до приміщень першого поверху улаштований еркер;- з боку торцевого дворового (західного) фасаду до приміщень другого поверху улаштований вхід, до якого ведуть одномаршові металеві сходи. До акту долучені матеріали фото фіксації будівлі. Позивач, зазначає, що ситуація що склалася порушує чинне законодавство і створює загрозу пам`ятці. Станом на день звернення до суду, відповідачем не вчинено жодних дій, щодо збереження та відновлення архітектурних пам`яток у первісному (автентичному) стані. Вважаючи такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують вимоги ст.ст.22,23,24,27 Закону України «Про охорону культурної спадщини», позивач звернувся із вищевказаним позов до суду.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. N 1768.

В пункті 1 вказаного Порядку зазначається, що охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

В охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком вказаного вище Порядку, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Керуючись пунктом 11 частини другої статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" управління укладає охоронні договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закон.

Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18.

Відповідно до п. 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядок), власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

У наявному у справі листі Департаменту містобудування та архітектури обласної державної адміністрації від 15.12.2021року зазначено, що відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та пункту 2 Порядку укладання охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28.12.2001 №1768, зобов`язання щодо укладання охоронних договорів покладається на власника памяток. Станом на 15.12.2021р. власник вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 , з приводу укладання охоронних договорів не звертався.

Суд наголошує, що відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із Закону.

Статтею 29 Закону України «Про планування та забудову територій», п. 1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України №273 від 05.12.2000 р., передбачено, що здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про культурну спадщину» до повноважень органів охорони культурної спадщини обласних державних адміністрацій відносять надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення.

З листа Департаменту містобудування та архітектури обласної державної адміністрації від 15.12.2021року вбачається, що за дорученням Харківської обласної державної адміністрації, Департаментом розглянуто звернення ОСОБА_4 від 04.02.2020р., стосовно проведення будівельних робіт власником квартири АДРЕСА_7 . був встановлений факт проведення будівельних робіт на вказаній пам`ятці з втручанням у будівельні конструкції та ОСОБА_5 були направлені вимоги щодо припинення будівельних робіт. Департаментом не погоджувалась наукова-проектна документація на проведення робіт у будинку - пам`ятки містобудування та архітектури місцевого значення та не надавався дозвіл на їх проведення, як вимагає ст.26 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам`ятки повинно здійснюватися у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо, тому своїми діями відповідач завдав шкоду пам`ятці змінивши характерну властивість об`єкта культурної спадщини, що становить йоге історико-культурну цінність.

Окрім того, ч.1 ст. 22 Закону пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Відповідно до ч.3 ст.47 Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.

Також в ст. 29 Закону вказано, що на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжиті заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.

Відповідно до статті 66. Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Беручи до уваги, що власником частини пам`ятки культурної спадщини є відповідач, а тому він зобов`язаний утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно проводити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Однак, дії відповідача порушують чинне законодавство і створюють загрозу пам`яті.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова (вул. Сумська, б. 76, м. Харків, 61002), що діє в інтересах держави, Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної військової адміністрації (вул. Сумська, 76 м.Харків 61002, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відновлення попереднього стану будинку задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відновити квартиру АДРЕСА_3 та приміщення спільного користування у житловому будинку за адресою АДРЕСА_6 , шляхом приведення їх до стану, що існував до початку виконання будівельних робіт, відповідно до технічного паспорту від 14.03.2018, виготовленого ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.