Справа № 420/3159/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3159/23
УХВАЛА

21 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивачі просять:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо встановлення "особливостей" виплати пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії "Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду"; виплаті пенсій позивачам у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013р., непроведенні на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачам, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам та дітям війни (для ГлускерП.), на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та додатково представлених документів, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 13.11.2013р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, на підставі документа пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату за період роботи 1991-1996 років та роботу за списком 1 , з урахуванням повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості з пенсії з урахуванням перерахунків, з компенсацією втрати доходу, починаючи з 13.11.2013 р., на визначений позивачем банківський рахунок;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 13.11.2013р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , з усіма складовими пенсійних виплат , відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у справі та додатково поданих документів про заробітну плату за період роботи 1991-1996 років та роботу за списком 1 , із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості з пенсії з урахуванням перерахунків, з компенсацією втрати доходу, починаючи з 13.11.2013 р., на визначений позивачем банківський рахунок.

Згідно п.п. ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.7 та п.9 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що особа звертається до суду з метою захистити у судовому порядку свого порушеного права або інтересу, які охороняються законом, при цьому вона повинна використовувати адекватний засіб захисту своїх прав, тобто такий засіб, який призведе до відновлення (захисту) порушеного права або інтересу.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві не конкретно та не чітко вказаний зміст позовних вимог до відповідача.

Так, в обґрунтування позовної заяви зазначено, що пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначені з 1992 по 1996 роки з урахуванням роботи на шкідливому провадженні за Списком №1. З 23.02.2002р. позивачам неодноразово припинялася виплата пенсій, поновлення виплати якої неодноразово здійснювалось за рішеннями суду.

Позивачі, вважаючи, що виплата призначених пенсій за віком, починаючи з 13.11.2013р., здійснюється у невстановленому законом розмірі, з порушенням вимог Закону 1058 IV, звернулись до суду із цим позовом.

У позовній заяві позивачі просять визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо встановлення "особливостей" виплати пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії "Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду"; виплаті пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013р., непроведенні на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачам, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам та дітям війни (для ОСОБА_3 ), на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та додатково представлених документів, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Водночас зазначена позовна вимога є нечіткою та незрозумілою, а саме не конкретизовано про які саме протоколи зазначається, зокрема їх дата та номер, не конкретизовано що означає у невстановленому розмірі, не зазначено періоди роботи, які не зараховані відповідачем під час призначення пенсій; дати з яких протиправно не здійснені перерахунки пенсій позивачам у порядку встановленому чинним законодавством України.

Також зі змісту позовних вимог не вбачається, які саме документи не були враховані відповідачем під час перерахунку чи призначення пенсії, не зазначено які підвищення, надбавки та доплати, передбачені пенсійним законодавством України, не враховані відповідачем при здійсненні перерахунків пенсії.

Таким чином позивачу необхідно конкретизувати позовні вимоги в цій частині.

Крім цього, суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Питання щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 31 березня 2021 року у справі 240/12017/19 дійшла висновку, що: …пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

За таких обставин, суд зазначає, що позивачі, звернувшись до суду із позовними вимогами щодо виплати пенсії з 13.11.2013р. у невстановленому розмірі через 9 років порушили 6-місячний термін звернення до суду з даним позовом.

Позивачі у позовній заяві зазначають, що право на отримання пенсії є абсолютним та не може бути обмежено неправомірними діями або бездіяльністю відповідача.

Разом з цим суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020р. у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії , підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Предметом даної позовної заяви є дії відповідача щодо виплати пенсії у невстановленому законом розмірі починаючи з 13.11.2013р., а реалізація позивачами права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від них самих, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачами пропущено строк звернення до суду, а доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано, як і не надано заяви про поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що адміністративний позов слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків, які необхідно усунути шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що адміністративний позов слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків, які необхідно усунути шляхом конкретизації позовних вимог та наданням заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук