Справа № 520/3166/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
з питання повернення позову
21 лютого 2023 р. справа № 520/3166/23
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - відповідач, адміністративний орган, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації) про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, спонукання до виплати грошового забезпечення військовослужбовця, індексації грошового забезпечення військовослужбовця, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, -
Позивач в особі представника - адв. ОСОБА_2 первісно заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не нарахуванні позивачу у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 12.05.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та у невиплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення; 2) зобов`язання відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 12.05.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплату донарахованих сум; 3) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.03.2018 по 10.08.2020; 4) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 10.08.2022 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; 5) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачу з 29.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року; 6) зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29.01.2020 по 10.08.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; 7) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу при звільненні одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; 8) зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до посади та звання позивачки за кожний повний календарний рік служби; 9) визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2020 року; 10) зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2020 року, з урахуванням проведених виплат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023р. у справі №520/3166/23 даний позов було залишено без руху у зв`язку із відсутністю доказів оплати судового збору та зверненням до суду поза межами процесуального строку в частині вимог, пов`язаних із виплатою грошової компенсації вартості неотриманого речового майна.
16.02.2023р. до суду надійшла заява представника позивача - адв. ОСОБА_2 про залишення без розгляду позову в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2020 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2020 року, з урахуванням проведених виплат.
Стосовно недоліку в оформленні позову відносно п.4 ч.5 ст.160 та п.5 ч.5 ст.160 КАС України в частині періоду 11.08.2020р.-20.08.2022р. представником заявника указано, що вимоги за цей період не заявлялись.
Вирішуючи питання наявності підстав для відкриття провадження в адміністративній справі суд виходить за таких підстав та мотивів.
За викладеними у тексті позову твердженнями представника заявника спір охоплює період військової служби заявника у лавах Державної прикордонної служби України 12.07.2017р.-10.08.2020р. і стосується, зокрема, невірного обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця та невірного обчислення грошового забезпечення військовослужбовця без використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи, установленого станом на 01.01.2020р.
Між тим, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.2020р. №436-ос у період 07.04.2018р.-17.01.2021р. заявнику була надана соціальна відпустка по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.
Згідно з ч.8 ст.101 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Соціальна відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачена п.4 ч.1 ст.4, ст.18 Закону України від 15.11.1996р. №504/96-ВР "Про відпустки" і згідно з ч.3 ст.21 Закону України від 15.11.1996р. №504/96-ВР "Про відпустки" час такої відпустки підлягає оплаті державною допомогою на умовах, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими нормативно-правовими актами України, а не заробітної платою чи грошовим забезпеченням військовослужбовця.
Частиною 4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Розділу І Порядку №558 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Згідно з п.12 Розділу І Порядку №558 питання грошового забезпечення військовослужбовців, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а у виняткових випадках, якщо дитині необхідний домашній догляд згідно з медичними висновками, - не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, регулюється відповідно до вимог чинного законодавства.
З положень наведених норм права чітко та однозначно слідує, що військовослужбовець під час знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку не має права на отримання грошового забезпечення військовослужбовця та відповідно індексації грошового забезпечення військовослужбовця.
Проте, незважаючи на те, що заявнику на період 07.04.2018р.-17.01.2021р. була надана соціальна відпустка по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, представник позивача - адвокат згідно з ч.1 ст.21 та ч.1 ст.172 КАС України все ж таки включив до позову вимоги про виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період 07.04.2018р.-10.08.2022р. (календарна дата, указана у резолютивній частині позову і на яку було звернуто увагу позивача в ухвалі суду про залишення позову без руху), а також про виплату грошового забезпечення військовослужбовця за період 29.01.2020р.-10.08.2020р.
Відповідно до ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
За правилами п.3 ч.2 ст.45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Суд вважає, що подання позову з вимогами про стягнення грошового забезпечення військовослужбовця (індексації грошового забезпечення військовослужбовця) за період знаходження військовослужбовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку (тобто за період, який у силу чіткої та однозначно сформульованої норми закону не підлягає оплаті грошовим забезпеченням) містить одночасно ознаки подання безпідставного позову; подання позову за відсутності предмета спору; подання позову у спорі, який має очевидно штучний характер.
Тому суд не знаходить іншого тлумачення цієї події, окрім як зловживання процесуальними правами.
Згідно з ч.3 ст.45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
З огляду на викладені вище міркування та зміст ч.6 ст.172 КАС України суд вважає за необхідне повернути позов заявникові на підставі ч.3 ст.45 КАС України, позаяк прийняття процесуального рішення про роз`єднання вимог позову є правом, а не обов`язком суду, і підлягає реалізації виключно у цілях сприяння виконанню завдань адміністративного судочинства.
Окрім того, суд зважає, що залишились неусунутими недоліки позову в частині вимоги про стягнення індексації грошового забезпечення заявника як військовослужбовця по 10.08.2022р.
Саме така календарна дата указана у резолютивній частині позову.
Попри те, що вказаний недолік чітко зазначений в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023р. у справі №520/3166/23, але цей недоліки був залишений без виправлення.
Указане зумовлює повернення позову на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Стосовно заяви представника позивача про залишення частини вимог позову без розгляду суд зазначає, що згідно з п.2 ч.4 ст.169 КАС України позивач до відкриття провадження в адміністративній справі має право подати заяву про відкликання позову.
Натомість, подання заяви про залишення позову (частини вимог позову) без розгляду у порядку з п.5 ч.1 ст.240 КАС України згідно з процесуальним законом передбачено виключно після прийняття судом рішення про відкриття провадження у справі і до початку розгляду справи по суті.
Тому недоліки позову в частині відсутності оплати судового збору та подання позову поза межами строку на звернення до суду за вимогами стосовно грошової компенсації вартості неотриманого речового майна також слід кваліфікувати у якості не усунутих.
Указане зумовлює повернення позову на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-9, 45, 160, 161, п.1 ч.4 ст.169, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя -
1. Позов повернути заявникові.
2. Роз`яснити, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду.
3. Ухвалу направити заявникові.
4. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду.
Суддя А.В. Сліденко