Справа № 440/1420/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 лютого 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/1420/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), реорганізованого у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), реорганізованого у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про:

- визнання протиправними дій, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчих проваджень без реального виконання рішення суду та постанови головного державного виконавця відділу з примусового виконання рішень УЗВПР в Полтавській області ПС МРУ МЮ (м. Суми) - після реорганізації Східного МРУЮ Міністерства юстиції Ніколенком С.В. від 19 серпня 2022 року про закінчення виконавчого провадження ВП №67523611 та від 09 вересня 2022 року ВП №67524633;

- скасування постанов головного державного виконавця відділу з примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Полтавській області ПС МРУЮ МЮ (м. Суми) - Східного МРУ Міністерства юстиції Ніколенком С.В. від 19 серпня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №67523611 та від 09 вересня 2022 року ВП №67524633.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Пунктами 2, 4 та 5 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти /пункт 2/; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів /пункт 4/; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини /пункт 5/.

Згідно з частиною четвертою статті 46 вказаного Кодексу відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, а згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В позовній заяві позивачем зазначено в якості відповідача: Північно-Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), яке реорганізовано у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В той же час зі змісту оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження від 19 серпня 2022 року ВП №67523611 та від 09 вересня 2022 року ВП №67524633 слідує, що вони прийняті головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ніколенком С.В.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано зазначення у якості відповідача у справі Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), реорганізованого у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, замість Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яким прийнято оскаржувані постанови.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 згаданого Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №67523611, яка винесена державним виконавцем 19 серпня 2022 року, та постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №67524633, яка винесена державним виконавцем 09 вересня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права у зв`язку із винесенням оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження від 19 серпня 2022 року ВП №67523611 та від 09 вересня 2022 року ВП №67524633 ще в 2022 році, а відтак десятиденний строк звернення до суду із цим позовом закінчився ще в 2022 році.

Позивач звернувся до суду з цим позовом - 16 лютого 2023 року (згідно відмітки на штампі вхідної кореспонденції канцелярії суду), тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду, встановленого пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, яке обґрунтовано тим, що перебіг строку звернення до суду починається з 13 лютого 2023 року (з дати, коли позивач ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень №67523611 та №67524633).

Надаючи оцінку такому аргументу позивача, суд зазначає наступне.

Питання застосування строку звернення до суду було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом, зокрема у справах № 240/12017/19, № 360/3999/20 (постанова від 06 грудня 2021 року), № 320/1855/21 (постанова від 16 грудня 2021 року) та № 420/2764/21 (постанова від 11 листопада 2021 року), де Верховний Суд зазначив, що "для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого чинним законодавством строку. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19). Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. До того ж, Верховний Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом".

Також Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі №826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі №487/3042/16-а, від 13 грудня 2021 року у справі № 473/3711/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Аргумент позивача стосовно того, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом починається з 13 лютого 2023 року (дати ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень №67523611 та №67524633), суд відхиляє, оскільки ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень №67523611 та №67524633- 13 лютого 2023 року свідчить лише про те, що 13 лютого 2023 року позивач вчинив активні дії у вигляді звернення до органу виконавчої служби із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, та не змінює моменту, коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав у зв`язку із винесенням оскаржуваних постанов.

При цьому суд відмічає ту обставину, що позивач звернувся до відповідача із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження вже поза межами встановленого кодексом строку звернення до суду з позовом.

З матеріалів позовної заяви не слідує, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість до своїх прав, в тому числі через наявну у відкритому доступі Автоматизовану систему виконавчого провадження, та вчинити активні дії щодо отримання від органу виконавчої служби відповідної інформації та документів ще в 2022 році.

До посилання позивача щодо запровадження в Україні воєнного стану як до поважної причини пропуску строку звернення до суду суд ставиться критично, адже наведені позивачем доводи не є переконливими з огляду на те, що пропуск строку звернення до суду становить декілька місяців, а не днів (в які своєчасне звернення до суду могло бути унеможливлено чи усладнено з незалежних від позивача причин), що вказує на те, що між пропуском строку звернення до суду і введенням воєнного стану відсутній безпосередній та прямий причинний зв`язок. Доказів на підтвердження того, що введення воєнного стану вплинуло на обов`язок позивача своєчасно звернутися до суду з позовом, до суду не надано.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам статті 122, частини п`ятої статті 160, частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 вказаного Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які наведені у тексті позовної заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), реорганізованого у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанов залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - упродовж десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- позовної заяви, оформленої відповідно до вимог частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо зазначення відповідача (відповідачів) та позовних вимог до такого відповідача (кожного з відповідачів), та копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк