Справа № 620/1668/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 лютого 2023 року Чернігів Справа № 620/1668/23
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Заяць О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просить:
1.визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не здійснення нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з розрахунку місячного грошового забезпечення із включенням до його складу індексації та не проведенні її виплати з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;
2.зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити перерахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі ОСОБА_2 з розрахунку місячного грошового забезпечення, включивши до його складу індексацію, та провести її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Проте позовна заява подана з порушенням вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме до позовної заяви не додано оригіналу документа про сплату судового збору у порядку та розмірі, визначених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Водночас у поданій позовній заяві позивачем зазначено, шо він звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 1, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Згідно положень Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України 13.01.2004 № 5, грошова допомога при звільненні не входить до складу фонду основної та додаткової заробітної плати.
Окрім того Верховний Суд у постановах від 09.07.2020 у справі № 320/6659/18 та від 27.08.2020 у справі № 804/871/16 зазначив, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення. В ухвалі від 18.01.2021 у справі № 560/3993/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що одноразова грошова допомога при звільненні, виходячи зі змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці», не входить до структури заробітної плати і відповідно не може вважатися додатковим видом грошового забезпечення.
Отже, зважаючи, що одноразова грошова допомога при звільненні, виходячи зі змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці», не входить до структури заробітної плати і відповідно не може вважатися додатковим видом грошового забезпечення, тому, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» пільга із сплати судового збору не може бути застосована у межах цих адміністративних правовідносин, а тому підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову відсутні.
Стосовно наданої позивачем копії посвідчення учасника бойових дій та посилання на нього, як на підставу звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Водночас ця норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їхнього життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII). Статтею 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їхнім соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.
Однак спори щодо правовідносин, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, не стосуються порядку, обсягу соціальних гарантій чи соціального і правового захисту ветеранів війни. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI слід враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав такої особи з урахуванням положень статей 12,22 Закону № 3551-XII.
Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 240/934/20.
Отже, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Але статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.
Враховуючи викладене, вимоги позивача не пов`язані з порушенням його прав на соціальний захист саме як учасника бойових дій, тому судовий збір має бути сплачено на загальних підставах. Така правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено пов`язані між собою вимоги, які породжують підстави для зміни майнового стану позивача, у зв`язку з чим мають майновий характер.
Абзацом першим частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Суд зазначає, що позивач просить здійснити перерахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, без визначення точної суми, а тому в цьому випадку розмір судового збору за одну майнову вимогу становить 1073,60 грн.
Також позивачем до позовної заяви не додано заяву про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до матеріалів, доданих до позовної заяви, позивачу листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 05.01.2023 № 1аз/42-05ЦА/02-2023 було повідомлено, з яких виплат було здійснено розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні.
В той же час позивач звернувся до суду з цим позовом 09.02.2023 відповідно до відмітки на штампі АТ «Укрпошта» на конверті, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.
У відповідності до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Вказані недоліки позивач може усунути у 10-денний строк з моменту отримання ухвали суду, подавши до суду: 1) оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн; 2) заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.
Керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вказаний судом строк позовна заява буде йому повернута.
Копію ухвали суду надіслати позивачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст. 294 КАС України оскарженню не підлягає.
Суддя О.В. Заяць