Справа № 120/7078/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 лютого 2023 р. Справа № 120/7078/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,

представника позивача: Юрченка Т.П.,

представника відповідача: Мавроді Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спор, на стороні відповідачів - Вінницька митниця ДФС, Подільська митниця Держмитслужби

про: визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спор, на стороні відповідачів - Вінницька митниця ДФС, Подільська митниця Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02.06.2021 № 846-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021. Стягнено з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2021 по 13.12.2021 в сумі 127117,76 грн. Окрім того, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Вінницької митниці ДФС та в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 15772,41 грн., з відрахуванням при її виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів, звернено до негайного виконання. Також вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2022 вирішено задовольнити частково клопотання представника позивача про заміну боржника, зміну способу виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 120/7078/21-а.

Замінено сторону у виконавчому листі, виданому 17.12.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/7078/21-а, про: "Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2021 року по 13.12.2021 року в сумі 127117,76 грн. (сто двадцять сім тисяч сто сімнадцять гривень сімдесят шість копійок). Звернути рішення суду до негайного виконання в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 15772,41 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві гривні сорок одна копійка), з відрахуванням при її виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів", а саме боржника: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна митна служба України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

Замінено сторону у виконавчому листі, виданому 16.06.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/7078/21-а, про: "Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2021 року по 13.12.2021 року в сумі 127117,76 грн. (сто двадцять сім тисяч сто сімнадцять гривень сімдесят шість копійок)", а саме боржника: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна митна служба України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

Змінено спосіб виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №120/7078/21-а з "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021 року" на "Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021 року".

Ухвалою від 30.09.2022 замінено сторону виконавчого провадження №69351442, зазначену у виконавчому листі, виданому 17.12.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/7078/21-а, а саме боржника: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна митна служба України (м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

22.11.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування заявленого клопотання вказано, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання органом призначення про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Однак, незважаючи на наявність рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 120/7078/21-а, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, а також ухвал Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2022 та від 30.09.2022, вищезазначене судове рішення залишається не виконаним.

Представник позивача наголошує, що не виконання рішення суду, яке набуло законної сили, підриває як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Листом від 23.11.2022 сторону позивача повідомлено, що Вінницький окружний адміністративний суд позбавлений можливості розглянути клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення відповідно до норм чинного законодавства, оскільки згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду адміністративна справа №120/7078/21-а направлена до Сьомого апеляційного адміністративного суду відповідно до супровідного листа від 14.11.2022 №120/7078/21-а/4074/22.

07.02.2023 на адресу суду надійшла адміністративна справа №120/7078/21-а, згідно з супровідним листом від 31.01.2023 вих. № 120/7078/21-а/4142/2023.

Представником позивача, 07.02.2023 подано заяву про розгляд клопотання про встановлення судового контролю у зв`язку з залишенням без змін Постановами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 ухвал Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2022 та від 30.09.2022.

Ухвалою від 08.02.2023 клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду призначено до розгляду на 16.02.2023.

14.02.2023 на адресу суду надійшли пояснення Державної митної служби України, у яких вказується, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 виконано у повному обсязі. Так, наказом Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-О «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Голови Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби від 02.06.2021 № 846-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби з 03.06.2021, тобто на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС.

Окрім того, представник Державної митної служи України також зазначає, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.12.2022 ВП № 69351442 виконавче провадження з примусового виконання щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021 закінчено.

Щодо виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу представник відповідача вказує, що відповідно до платіжних доручень від 12.12.2022 № 732, 733, 734 та від 13.12.2022 № 314924356 на користь ОСОБА_1 було безспірно списано 155083,67 грн. (з урахуванням 22% суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

З огляду на вищезазначене, Державна митна служба України вважає, що підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі відсутні.

16.02.2023 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких сторона позивача звертає увагу, що ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби, яка з 03.11.2020 перебуває в стані припинення у зв`язку з реорганізацією.

При цьому, представник позивача зазначає, що фактично з моменту прийняття рішення про припинення юридичної особи (шляхом ліквідації або реорганізації) повноваження щодо управління юридичною особою переходять від начальника до відповідної комісії з реорганізації, а сама посада керівника юридичної особи нівелюється. Відтак, посада на яку було поновлено наказом Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-о фактично не існувала, а юридична особа, в яку було поновлено - перебувала в стані припинення, що, на переконання позивача, не можна вважати виконанням рішення суду від 13.12.2021 та ухвал від 15.09.2022, від 30.09.2022 у справі № 120/7078/21-а. Також, вказано, що посада начальника Дніпровської митниці Держмитслужби не може вважатись рівнозначною посаді начальника Вінницької митниці ДФС, яку обіймав позивач до звільнення.

У судовому засіданні, 16.02.2023 представники сторін зазначили про обставини, викладені у поясненнях.

Так, представник позивача просив задовольнити подане клопотання та встановити судовий контроль за виконання рішення суду шляхом зобов`язання Державної митної служби України подати звіт про виконання рішення суду. У свою чергу, представник відповідача просила відмовити у задоволенні клопотання.

Визначаючись з приводу поданого клопотання, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як вказує Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

У свою чергу, питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано, зокрема, ст. 382 КАС України.

Відповідно до частини 1 вищезазначеної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить позивач, є способом спонукання боржника вчинити активні дії, спрямовані на виконання рішення суду шляхом прийняття рішення, наказу, здійснення перерахунку та виплати коштів тощо.

В обґрунтування клопотання про встановлення судового контролю представник позивача зазначив про те, що незважаючи на наявність рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 120/7078/21-а, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, а також ухвал Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2022 та від 30.09.2022, вищезазначене судове рішення залишається не виконаним.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що наказом Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-о «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Голови Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби від 02.06.2021 № 846-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби з 03.06.2021.

Відтак, Державною митною службою України, яка з урахуванням ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30.09.2022 є боржником в межах виконавчого провадження №69351442, винесено наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді, що вказує на відсутність бездіяльності боржника щодо виконання рішення суду.

При цьому, факт виконання боржником виконавчого листа №120/7078/21-а виданого 17.12.2021 про: "Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021 року" підтверджується постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. від 06.12.2022 про закінчення виконавчого провадження № 69351442 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку представником Державної митної служби України надано платіжні доручення № 732 від 12.12.2022 на суму 22881,20 грн., № 733 від 12.12.2022 на суму 1906,77 грн., № 734 від 12.12.2022 на суму 27965,91 грн., № 314924356 від 13.12.2022 на суму 102329,79 грн.

Відтак, вищезазначені платіжні доручення підтверджують сплату на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у загальному розмірі 155083,67 грн. (з урахуванням 22% суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Отже, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, боржником також виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021.

Водночас, з додаткових пояснень представника позивача, які подані до суду 16.02.2023, вбачається, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з органом, у якому його поновлено на посаді, з мотивів перебування Дніпровської митниці Держмитслужби у процесі припинення. При цьому, сторона позивача вказує на невідповідність наказу від 08.11.2022 № 1084-о Правилам організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5.

Суд звертає увагу, що КАС України визначено декілька способів здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, у порядку ст. 382 КАС України та в порядку ст. 383 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Так, приписами частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

При цьому, слід враховувати принципову різницю між способами судового контролю, визначеними ст. 382 КАС України та ст. 383 КАС України. Як зазначалось судом вище, встановлення судового контролю, в порядку ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення є способом спонукання боржника вчинити активні дії, спрямовані на виконання рішення суду шляхом прийняття рішення, наказу, здійснення перерахунку та виплати коштів тощо.

У свою чергу, в разі прийняття відповідачем на виконання рішення суду рішення (наказу) з яким не погоджується позивач, останній має право звернутись до суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України.

Відтак, з огляду на вищезазначене, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин норми ст. 382 КАС України, адже приписи останньої підлягають застосуванню за умови, якщо відповідачем - суб`єктом владних повноважень ще не виконано рішення суду, яке набрало законної сили.

Отже, клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 21.02.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна