Справа № 560/1186/23
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1186/23
РІШЕННЯ
іменем України

21 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участі:секретаря судового засідання Бачок О.В. представника позивача - Ленчика В.М., представника відповідача - Секрети О.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Хмельницької обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. від 03.01.2023 у ВП № 70444927 про накладення на Хмельницьку обласну прокуратуру штрафу в розмірі 5100 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на незаконність постанови державного виконавця про накладення штрафу 03.01.2023 у виконавчому провадженні №70444927, яка винесена без врахування повідомлення позивача про доцільність відкласти виконання постанови про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №70444927 у зв`язку із відкриттям 21.11.2022 касаційного провадження за касаційною скаргою обласної прокуратури на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №560/17162/21.

Ухвалою від 08.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якій останній проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, з тих підстав, що при прийняті оскаржуваного рішення відповідач діяв відповідно до норм та у спосіб визначений чинним законодавством.

15.02.2023 на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення із запереченнями проти позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 560/17162/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність Хмельницької обласної прокуратури щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 , заробітної плати за період з 26 березня 2020 року по 29 жовтня 2021 року у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та зобов`язання Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату (включаючи оплату часу відпусток та компенсацію за невикористані відпустки, виплату матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань) позивачу ОСОБА_1 , за період 26 березня 2020 року по 29 жовтня 2021 року, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків та зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період - відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року скасовано. Прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Хмельницької обласної прокуратури щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 , заробітної плати за період з 26 березня 2020 року по 29 жовтня 2021 року у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру". Зобов`язано Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату (включаючи оплату часу відпусток та компенсацію за невикористані відпустки, виплату матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань) ОСОБА_1 , за період з 26 березня 2020 року по 29 жовтня 2021 року, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків та зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

06.10.2022 Хмельницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. від 30.11.2022 відкрито виконавче провадження ВП №70444927 про зобов`язання Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату (включаючи оплату часу відпусток та компенсацію за невикористані відпустки, виплату матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань) ОСОБА_1 , за період з 26 березня 2020 року по 29 жовтня 2021 року, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків та зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період. В постанові вказано про необхідність виконання рішення суду протягом 10-ти робочих днів та направлено боржнику до виконання.

Листом від 23.12.2022 Хмельницька обласна прокуратура повідомила державного виконавця про оскарження Хмельницькою обласною прокуратурою постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 в касаційному порядку та заявлено клопотання про відкладення виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2020 у ВП №70444927 до закінчення касаційного провадження у справі.

03.01.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. прийнято постанову про накладення штрафу, якою, за невиконання рішення суду, накладено штраф на боржника - Хмельницьку обласну прокуратуру у розмірі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Частина 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Тобто, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно з усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до положень статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Перевіряючи доводи позивача, суд звертає увагу на те, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивачем (боржником) рішення суду не виконано без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення будь-яких дій на виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 №560/17162/21 та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2022 у виконавчому провадженні №70444927.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку надавати оцінку рішенню суду та встановлювати можливість чи неможливість його виконання боржником. Натомість, державному виконавцю надано повноваження вчиняти дії, направлені за забезпечення виконання рішення суду у повному обсязі та встановлені законом строки.

У свою чергу позивач не вчинив будь-яких заходів, направлених на виконання рішення суду, наприклад, щодо встановлення чи зміни способу виконання рішення суду тощо.

Враховуючи, що позивач у строк, установлений для добровільного виконання, вимог виконавчого документу не виконав, відповідач мав усі правові підстави для накладення штрафу, тому діяв на підставі, межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №826/9599/16.

Відомостей про повне фактичне виконання рішення суду боржником на користь стягувача не надано, як і доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення суду у справі №560/17162/21 та повідомлення про відповідний факт державного виконавця.

Крім того, важливим є і той факт, що ухвалою Верховного Суду від 21.11.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання Хмельницької обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №560/17162/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Зазначена обставина додатково підтверджувала відсутність законних перешкод для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач у встановлений виконавцем строк рішення суду не виконав, тому оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу є правомірною.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов виконувача обов`язків керівника Хмельницької обласної прокуратури задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову виконувача обов`язків керівника Хмельницької обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:Виконувач обов`язків керівника Хмельницької обласної прокуратури (провул. Військоматський, буд. 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 02911102)
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ 1, 01001 , код ЄДРПОУ - 00015622)
Третя особа:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький