Справа № 420/3331/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3331/23
УХВАЛА
22 лютого 2023 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хом`якова В. В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 77% до 70% при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮO104826 від 01.12.2020 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 77% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №Ю0104826 від 01.12.2020 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 року, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку;
стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмiрi 1073 грн 60 коп.
В позовній заяві позивач зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1540/4820/18 задоволено вимоги ОСОБА_1 за адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 77% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 р. та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 77% від відповідних сум грошового забезпечення.
На виконання рішення суду було проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням відновленого права на отримання пенсії у розмірі 77% належного йому грошового забезпечення.
В позові зазначається, що в подальшому при черговому перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та судового рішення по іншій справі №420/2939/21, відповідач в односторонньому порядку знову зменшив розмір пенсії по відношенню до грошового забезпечення до 70%, що і виклав у листі-відповіді від 25.10.2022 з посиланням на ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В частині першій статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1540/4820/18 були поновлені права позивача на отримання пенсії в розмірі 77 % від грошового забезпечення, це рішення не обмежено будь-яким строком, воно є дійсним при підвищенні розміру грошового забезпечення та при чергових перерахунках розміру пенсії внаслідок зміни рівня грошового забезпечення. Діє це рішення і на день звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідач перестав виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, добровільно, посилаючись на ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, тобто на ті самі доводи, які вже суд розглядав в межах справи № 1540/4820/18 та визнав їх необґрунтованими. Ніяких нових обставин відповідач не наводить. Тому позивач фактично не згодний з бездіяльністю відповідача щодо зупинення виконання судового рішення.

Не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення, шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Позивач має право змусити відповідача виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, примусово за допомогою звернення до державної виконавчої служби, яка має достатньо важелів для примушення боржника до виконання судового рішення.

Також КАС України передбачені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, або накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Наприклад, відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Правові норми КАС України (ст. 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Разом з тим, оскаржені позивачем дії відповідача можуть бути оскаржені відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання. Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених при наявності обов`язку щодо вчинення певних дій на виконання рішення суду, та зобов`язання вчинити певні дії. Проте, спірні правовідносини між сторонами, по суті, вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Вимоги про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду справі № 1540/4820/18, яке набрало законної сили, або іншого судового рішення, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, без сплати судового збору, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Судовий збір поветається позивачу з Держбюджету за його письмовою заявою.

Керуючись ст. 2, 4, 6, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити (надати) особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В.Хом`якова