Справа № 140/4998/22
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2023 року

Київ

справа № 140/4998/22

адміністративне провадження № К/990/5693/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Волинь Бізнес Ресурс» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №140/4998/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Волинь Бізнес Ресурс» до Волинської митниці, утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів ,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 до суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Волинь Бізнес Ресурс» на рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, предметом спору у якій було визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000052/2 від 18.02.2022. Внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів митна вартість імпортованого товару (підсвічники) збільшилась, що спричинило додаткову сплату митних платежів у розміріі 12000 грн.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на обставини, встановлені судовими рішеннями, предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу, яке призвело до сплати митних платежів у більшому розмірі. При цьому, різниця таких платежів не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248100 грн).

Отже, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України, для визначення справи незначної складності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі міститься посилання на те, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Скаржник вважає, що оскаржувані у цій справі судові рішення не відповідають правовим позиціям, висловленим Верховним Судом у постановах від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16, від 07.05.2019 у справі №400/2922/18, від 19.08.2020 у справі №140/754/19, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020, від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, а ухвалені у цій справі судові рішення на поточний день не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Більше того, посилання скаржника на невідповідність висновків судів у цій справі висновкам Верховного Суду не знаходять свого підтвердження. Так, у перелічених позивачем постановах Верховного Суду міститься висновок, що лише наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару є підставою для витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

З огляду на зміст судових рішень у цій справі, а також висновки Верховного Суду, викладені у наведених скаржником постановах, не вбачається різного застосування норм Митного кодексу України, оскільки саме досліджуючи правомірність коригування митної вартості товару шляхом надання правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам у сукупності, суд встановив фактичні обставини та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Водночас, у цій справі за результатами оцінки доводів сторін у справі та доказів, наданих на їх підтвердження, суди дійшли висновку, що митний орган дійсно мав правові підстави для витребування додаткових документів на підтвердження розміру понесених позивачем транспортних витрат. Проте, декларант такі документи не надав.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги фактично, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Волинь Бізнес Ресурс» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №140/4998/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Волинь Бізнес Ресурс» до Волинської митниці, утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів .

Копію цієї ухвали суду надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко