Справа № 380/3045/22
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3045/22 пров. № А/857/16398/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.;

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.;

за участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 380/3045/22 (головуючий суддя Кравців О.Р., м. Львів) за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, контролюючий орган) з урахуванням збільшених позовних вимог, в якому просив визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Львівської області №1450/13-01-24-07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 січня 2022 року, яке було винесене заступником начальника ГУ ДПС у Львівській області Галиною Романишин, яким було застосовано до позивача - штраф у розмірі 4871 (чотири тисячі вісімсот сімдесят одна) грн. 86 коп. за період з 10.02.2018 до 15.01.2020 та нараховано пеню у розмірі 4722 (чотири тисячі сімсот двадцять дві) грн. 98 коп. на загальну суму 9594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 84 коп. Визнати протиправними та скасувати нарахування пені та штрафних санкцій (штрафів) з єдиного соціального внеску, які наявні в його інтегрованій картці платника по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%) та які наявні в Розрахунку штрафної санкції, доданого до Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1450/13-01-24-07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 січня 2022 року. Визнати протиправними та скасувати нарахування пені та штрафних санкцій (штрафів) позивачу з єдиного соціального внеску, які наявні в його інтегрованій картці платника по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%). Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області, які полягали у внесенні 22.02.2022 до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%) нарахування пені та штрафної санкції згідно із Рішенням №1450/13-01-24-07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 січня 2022 року. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (; 79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська,35) здійснити коригування даних та внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%) шляхом виключення (вилучення) вказаних нарахувань пені та штрафних санкцій на загальну суму 9594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 84 коп. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (; 79003, м. Львів, вул. Стрийська,35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) шкоду, заподіяну протиправними діями Головного управління ДПС у Львівській область, які полягали у безпідставному внесенню посадовими (службовими) особами контролюючого органу Головного управління ДПС у Львівській області даних про наявність податкового боргу платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з єдиного соціального внеску, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати в сумі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. У зв`язку з систематичним, неодноразовим та повторним формуванням та надісланням Головного управління ДПС у Львівській області (; 79003, м. Львів, вул. Стрийська,35) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та Рішення №1450/13-01-24-07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 січня 2022 року на суму 9594,84 грн. з аналогічних та ідентичних підстав, які неодноразово визнавались судами протиправними та незаконними, з метою належного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати Головне управління ДПС у Львівської області (; 79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська,35) вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме - повторному та неодноразовому формуванні та надісланні ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) вказаних незаконних та безпідставних вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та незаконного і безпідставного Рішення №1450/13-01-24-07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 січня 2022 року на суму 9594,84 грн. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (ідентифікаційний код юридичної особи - 43968090; Україна, 79003, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська,35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що нарахування пені та штрафної санкції контролюючим органом були внесені до інтегрованої картки платника податків позивача протиправно, що призвело до збільшення податкового боргу з єдиного соціального внеску, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які проводять незалежну діяльність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівської області №1450/13-01-24-07 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31.01.2022.

Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо включення до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) інформації про нарахування пені та штрафних санкцій (штрафів) з єдиного соціального внеску, по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%).

Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області (ЄДРПОУ ВП 43968090) привести у відповідність інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та внести до неї зміни, а саме: по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%) виключити (вилучити) нарахування пені та штрафних санкцій на загальну суму 9594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 84 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35; ЄДРПОУ ВП 43968090) судові витрати у виді судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року, відповідач Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 05 жовтня 2022 року у частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги контролюючий орган зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку не взявши до уваги те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення за позивачем обліковувалась заборгованість по єдиному соціальному внеску у розмірі 26 640 грн. З врахуванням заборгованості на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ОСОБА_1 було нараховано штрафні санкції та пеню у розмірі 9594,84 грн за період з 10.02.2018 до 15.01.2020 року та прийнято рішення №1450/13-01-24-07 від 31.01.2022 року. На дату формування вимоги №1450/13-01-24-07 від 31.01.2022 року платник ОСОБА_1 знаходився на загальній системі оподаткування та не перебував в стані припинення чи ліквідації. Також, апелянт звертає увагу на той факт, що в ІС «Податковий блок» в реєстрі страхувальників відсутня інформація щодо наявності у позивача пільги по сплаті єдиного внеску відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». З врахуванням викладеного, апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки зазначеним вище обставинам справи та нормам законодавства, не у повній мірі з`ясовані обставини справи, що призвело до невірного їх застосування та неправильного вирішення справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча позивач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 2003 року перебуває на обліку у ГУДПС у Львівській області, як платник податку з доходів фізичних осіб на загальних підставах, основний вид діяльності КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права.

З 08.12.2006 позивач набув статус адвоката, що підтверджується Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №1258.

Рішенням контролюючого органу №1450/13-01-24-07 від 31.01.2022 застосовано до позивача штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 9595,84 грн.

На підставі вказаного вище рішення контролюючого органу до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 внесені пеня та штрафні санкції по платежу за технологічним кодом 71040000 «єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%). Борг позивача по єдиному соціальному внеску зріс до 23465,50 грн.

Не погодившись з рішенням Головного управління ДПС у Львівській області №1450/13-01-24-07 від 31.01.2022 та вважаючи нарахування штрафних санкцій та пені протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідачів вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.06.2021 у справі №380/5145/21, яке набрало законної сили 18 жовтня 2021 року, визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, прийняті Головним управлінням ДПС України у Львівській області від 11.02.2021 №Ф-7563-50 та від 14.05.2021 №Ф-7563-50 винесені щодо ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, відповідно до якого у період з вересня 2018 року по березень 2021 року Комунальним некомерційним підприємством «Десята міська лікарня м. Львова» як роботодавцем позивача здійснювалась сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нього. Також, у період з січня 2018 року по березень 2021 року сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснювалась особисто позивачем. З урахуванням правових висновків Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19 суд прийшов до висновку, що нарахування відповідачем недоїмки по сплаті єдиного внеску є протиправним, оскільки позивач у період, за який йому нараховано недоїмку, перебував у трудових відносинах та отримував дохід, на підставі якого за нього роботодавцем та ним особисто сплачувався єдиний страховий внесок.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі №380/12205/21, яке набрало законної сили 16 травня 2022 року, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 14.06.2021 №Ф-7563-50 на суму 13870,66 грн. В межах спірних у цій справі правовідносин позивач також оскаржив:

- нарахування єдиного внеску № вiд 26.04.2018 на суму 8448,00 грн. за 2017 рік по терміну сплати 02.05.2018 (код операції 17F);

- нарахування єдиного внеску № 9342789/ev від 19.10.2018 на суму 2457,18 грн. за третій квартал 2018 року, в тому числі 819,06 грн. за вересень 2018 року, по терміну плати 19.10.2018 року (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №612821/ev від 21.01.2019 на суму 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року по терміну плати 21.01.2019 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №3529684/ev від 19.04.2019 на суму 2754,18 грн. за перший квартал 2019 року по терміну плати 19.04.2019 року (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №5004412/ev від 19.07.2019 на суму 2754,18 грн. за другий квартал 2019 року по терміну плати 19.07.2019 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №6480727/ev від 21.10.2019 на суму 2754,18 грн. за третій квартал 2019 року по терміну плати 21.10.2019 року (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №601331/ev від 20.01.2020 на суму 2754,18 грн. за четвертий квартал 2019 року по терміну плати 20.01.2020 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №2083448/ev від 21.04.2020 на суму 2078,12 грн. за перший квартал 2020 року по терміну плати 21.04.2020 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №3580124/ev від 20.07.2020 на суму 1039,06 грн. за другий квартал 2020 року по терміну плати 20.07.2020 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №5069226/ev від 19.10.2020 на суму 3178,12 грн. за третій квартал 2020 року по терміну плати 19.10.2020 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №622659/ev від 19.01.2021 на суму 2200 грн. за четвертий квартал 2020 року по терміну плати 19.01.2021 (код операції 17Х);

- нарахування єдиного внеску №20761712 вiд 28.04.2021 на суму 1100 грн. за 2019 рік по терміну сплати 30.04.2021 (код операції 17F).

10.11.2021 ГУДПС у Львівській області стосовно позивача відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі даних інформаційної системи податкових органів винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7563-50 в сумі 13870,66 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №380/23969/22 позов задоволений повністю; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 10.11.2021 №Ф-7563-50 на суму 13870,66 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень 66 копійок); зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення боргу зі сплати єдиного соціального внеску згідно з вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 10 листопада 2021 року №Ф-7563-50 на суму 13870 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 66 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно із абзацом 3 п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

В абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.п. 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Абзац 2 цієї ж норми встановлює, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Слід зазначити, що необхідною умовою для сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здійснення такою особою підприємницької діяльності; самозайнятість особи, зокрема, здійснення нею незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, неотримання доходу від таких видів діяльності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI, не дає підстав для звільнення від сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд апеляційної інстанції враховуює висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду викладені від 27.11.2019 у справі №160/3114/19 та від 04.12.2019 у справі №440/2149/19, у яких суд касаційної інстанції визначив, що особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, як і особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську та вважається самозайнятою особою, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Судом першої інстанції встановлено з матеріалів справи, що оскаржуваним у даній справі рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 31.01.2022 застосовано щодо позивача штраф та нараховано пеню на загальну суму 9594,84 грн. за період з 10.02.2018 до 15.01.2020.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом здійснений розрахунок штрафної санкції без урахуванням обставини визначених рішеннями Львівського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили щодо ОСОБА_2 та правової природи заборгованості.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадках скасування вимог, відповідач був зобов`язаний відобразити інформацію в обліковій картці платника. Однак, контролюючий орган прийняв рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску. Суд першої інстанції врахував, що період за який спірним рішенням нараховано штрафні санкції та пеня включає в себе періоди стосовно яких були винесені неодноразові рішення суду про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог має не лише вирішити позовні вимоги відповідно до принципів верховенства права, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права. Тобто такий, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду та здійснювалося примусове виконання рішення, що і було вірно зроблено судом першої інстанції, а саме взявши до уваги, факт неодноразованого винесення контролюючим органом вимог про сплату боргу (недоїмки) та відповідно необґрунтованості рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені стосовно позивача з аналогічних підстав, скасував оскаржуване рішення як протиправне, та й зобов`язав ГУДПС у Львівській області по платежу за технологічним кодом 71040000 Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%) виключити (вилучити) нарахування пені та штрафних санкцій на загальну суму 9594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 84 коп.

За вказаних обставин, в межах даної справи оцінка доказів судом першої інстанції, на підставі яких суд встановив обставини у справі, відповідає правилам оцінки доказів, зокрема правилам оцінки судом належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вмотивованого відхилення або врахування кожного доказу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 380/3045/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 20 лютого 2023 року.