Справа № 300/587/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"22" лютого 2023 р. Справа № 300/587/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумей М.В. розглянувши у письмовому провадженні клопотання про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Подоляк М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 12.11.2022 та щодо не звільнення ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 4 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану;
- зобов"язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 4 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв"язку з перебуванням на утриманні 3 (трьох) дітей до 18 років.
Разом із позовною заявою адвокат подала до суду заяву про забезпечення позову, на обґрунтування якої зазначає наступне.
Відповідно до постанови ВЛК ОКНП "ЧОКЛ" від 31.01.2023 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров"я на 30 календарних днів у зв"язку із захворюванням, пов"язаним з проходженням військової служби. На вказаній підставі позивачу було видано відпускний квиток про надання відпустки з 02.02.2023 по 02.03.2023. Позивача зобов"язано з"явитись до ВЧ НОМЕР_1 до 03.03.2023 для продовження несення військової служби.
Тобто після повернення до військової частини НОМЕР_1 03.03.2023 позивач буде зобов"язаний виконувати накази, бойові накази, бойові завдання командира військової частини, з огляду на не розгляд відповідачем рапорту ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби у зв"язку із утриманням трьох неповнолітніх дітей.
На підставі викладених обставин, просить забезпечити позов шляхом заборони ВЧ НОМЕР_1 виносити накази, які стосуються виконання ОСОБА_1 службово-бойових завдань з протидії збройній агресії російської федерації у складі військової частини НОМЕР_1 за її межами та направлення його у зону бойових дій.
Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши подані докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, виходить із наступних підстав і мотивів.
Приписами пунктів 2, 3 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Водночас, оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.
Відтак, розгляд поданої заяви про забезпечення позову проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.
Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина 1 статті 150 КАС України).
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
- або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову, зокрема, в силу вимог частини 1 коментованої статті Кодексу позов може бути забезпечено:
- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
- забороною відповідачу вчиняти певні дії;
- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.
Відтак, суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який заявляє позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб чи учасників спірних правовідносин, права яких можуть бути порушені або обмежені повноваження чи компетенція щодо реалізації владної управлінської функції у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Статтею 151 КАС України, яка встановлює види забезпечення позову, передбачено такий вид забезпечення позову як заборона відповідачу вчиняти певні дії.
У заяві про забезпечення позову, адвокат просить забезпечити позов шляхом заборони ВЧ НОМЕР_1 виносити накази, які стосуються виконання ОСОБА_1 службово-бойових завдань з протидії збройній агресії російської федерації у складі військової частини НОМЕР_1 за її межами та направлення його у зону бойових дій, однак відповідно до відпускного квитка Військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 № 822 старший сержант ОСОБА_1 по закінченні строку відпустки зобов"язаний з"явитися до військової частини НОМЕР_1 до 08:00 год., 03.03.2023.
Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан в Україні, який згідно з Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Відтак, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю, в даному випадку старший сержант ОСОБА_1 по закінченні строку відпустки зобов"язаний з"явитися до військової частини НОМЕР_1 до 08:00 год., 03.03.2023, відповідно до відпускного квитка Військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 № 822.
В зв`язку із вищенаведеним, та враховуючи, пряму заборону забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу, відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, суд не вбачає наявності обставин для застосування заходів забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 151, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви про забезпечення позову від 20.02.2023 у справі № 300/587/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення або проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шумей М.В.