Справа № 679/1239/22
Суддя: Безкровний І. Г.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/7/2023
Справа № 679/1239/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначається, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 81 від 11.11.2022 на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП у розмірі 10200 грн.

Відповідно до цієї постанови 22.09.2022 приблизно о 15:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж пачки стіків марки «Mheets» ціною 75 грн неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, 22.09.2022 приблизно о 15:09 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного напою «Гараж лимон» об?ємом 0,44 л міцністю 4,6 об. за ціною 36 грн неповнолітній ОСОБА_2 .

Позивач вважає цю постанову такою, що прийнята з порушенням чинного законодавства.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 386971 від 22.09.2022 не зазначений конкретний нормативно-правовий акт, який порушила ОСОБА_1 . Також із вказаного протоколу вбачається, що алкогольні напої, які нібито були продані ОСОБА_3 , поліцейським не вилучалися як речові докази, їх огляд не проводився, немає даних про те, де вони перебувають на час розгляду справи. Матеріали справи не містять чек, який би засвідчив факт оплати неповнолітньою саме за алкогольний напій. До матеріалів справи не долучено жодного відеозапису, який би відображав фактичні обставини щодо інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_2 відібрані поліцейським із порушенням ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», а тому їх слід оцінювати критично, а вказівка про ознайомлення із поясненнями практичним психологом ОСОБА_4 не свідчить, що такі були відібрані у присутності педагога, водночас матеріали справи не містять відомості про те, що ОСОБА_4 є педагогом неповнолітньої.

Вказані факти, на думку позивача, свідчать про неналежне оформлення адміністративних матеріалів працівником поліції, а тому ці матеріали не можуть бути належними та допустимими доказами у справі та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім іншого, позивач посилається на те, що притягнення її до адміністративної відповідальності було спровоковане працівником Національної поліції, що виразилося у підбурюванні неповнолітньої, яка візуально виглядає старшою за свій реальний вік, при цьому самі працівники поліції були поряд із магазином, позаяк у матеріалах справи відсутні рапорт або відомості зі служби «102» про джерело отримання інформації про вчинене правопорушення, так само як і відомості про те, як працівники поліції опинилися на місці подій.

Вказані обставини не були перевірені адміністративної комісією та їм не було надано належної правової оцінки, зокрема не була допитана неповнолітня особа, не надано оцінки усім доказам та не спростовано заперечень позивача.

Таким чином, позивач просила скасувати винесену відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача № 81 від 11.11.2022, а також закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

30.11.2022 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також задоволена заява позивача про поновлення їй строку звернення до суду із вказаним позовом (а.с. 13).

28.12.2022 від представника відповідача - міського голови м. Нетішин Супрунюка О. надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що на засіданні комісії ОСОБА_1 у своїх поясненнях підтвердила факт продажу тютюнових виробів та алкогольного напою неповнолітній ОСОБА_2 без попередньої перевірки документів останньої. Також ОСОБА_1 заявила, що вважає даний випадок провокацією з боку працівників поліції, а її захисник Волков С.В. на засіданні комісії заявив клопотання про закриття провадження у справі, проте члени комісії підстав для цього не встановили. Так, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, ОСОБА_1 визнала, однак вважає вчинене правопорушення формальним, оскільки особа, яка придбавала вказані товари, за зовнішніми ознаками виглядала як повнолітня особа. Крім іншого, факт вчинення ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копіями ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2202039 та роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2402457 на ФОП ОСОБА_5 ; копією паспорта ОСОБА_2 ; копією особистої медичної книжки ОСОБА_1 ; фотокопіями придбаних алкогольного напою та тютюнових виробів; копією квитанції про сплату за покупку; копією трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю № 83/19к від 24.06.2019. У матеріалах справи відсутні будь-які пояснення або твердження позивача про наявність фактів психологічного тиску з боку працівників поліції при складення щодо неї протоколів про адміністративні правопорушення. На засіданні комісії позивач та її представник також не надали жодних доказів на підтвердження порушення своїх службових обов`язків працівниками поліції при складання зазначених протоколів та матеріалів справ. За результатами розгляду відповідних протоколів та наданих доказів членами адміністративної комісії були встановлені факти продажу ОСОБА_1 алкогольного напою та тютюнових виробів неповнолітній особі, за що вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП в порядку, передбаченому нормами чинного законодавства. З огляду на це представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, позаяк він є безпідставним та необґрунтованим (а.с. 17-21).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін від останніх не надійшло.

Розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 81 від 11.11.2022 ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповдіальності за вчинення адміністративних правопорушень згідно з відомостями з протоколу серії ВАВ № 631557 від 22.09.2022 та протоколу серії ВАВ № 386971 від 22.09.2022, передбачених ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого адміністративною комісією при виконавчому комітеті Нетішинської міської ради була винесена вказана постанова, за якою на ОСОБА_1 із застосуванням ст. 36 КУпАП було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн (а.с. 8-9, 46-47).

Згідно з протоколом серії ВАВ № 631557 від 22.09.2022, складеним ст. інспектором СОП ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Сопоронюком Р.О., 22.09.2022 приблизно о 15:06 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пачки стіків марки «Heets» за ціною 75 грн, - своїми діями вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП (а.с. 7, 25).

Згідно з протоколом серії ВАВ № 386971 від 22.09.2022, складеним інспектором СОП ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Семенюк О.В., 22.09.2022 приблизно о 15:09 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , алкогольного напою «Гараж-лимон» ємкістю 0,5 л міцністю 4,6% об. за ціною 36,50 грн, - своїми діями вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6, 37).

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, представник відповідача - міський голова м. Нетішин Супрунюк О. надав суду відзив на позов разом із копіями матеріалів адміністративних справ № 967 та № 1668 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

У відзиві на позов та оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення зазначається, що факт вчинення ОСОБА_1 підтверджується наступними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені судом:

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.09.2022, в яких вона зазначає, що 22.09.2022 приблизно о 15:06 год., знаходячись на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вона здійснила продаж тютюнових виробів і алкоголю, а саме стіків до айкосу « Hits » і «Гараж-лимон» неповнолітній особі, при цьому не запитавши її вік та паспорт, оскільки за зовнішніми ознаками ця особа була схожа на повнолітню. Також ОСОБА_1 зазначила, що щиро розкаюється у скоєному та зобов`язується в обов`язковому порядку перевіряти документи (а.с. 26, 38);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.09.2022, в яких вона зазначає, що 22.09.2022 приблизно о 15:06 год. вона придбала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , слабоалкогольний напій «Гараж» 4,4% об. та стіки марки «Heets Purple Wave», за що заплатила у сукупності 111 грн, розрахувавшись за допомогою банківської картки. Продавець не вимагав у неї паспорта та не питав про вік (а.с. 27, 39);

- копією особистої медичної книжки ОСОБА_1 (а.с. 28, 42);

- копією паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29, 41);

- копією квитанції про сплату за покупку, з якої вбачається, що 22.09.2022 о 15:06 год. було сплачено 111,50 грн із картки «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 за придбання товару у магазині продуктів харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » м. Нетішин (а.с. 30, 44);

- фотокопіями придбаних алкогольного напою та тютюнових виробів, а саме « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та стіків «Heets Purple Wave» (а.с. 31, 43);

- копіями ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2402457 та право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2202039, оформленими на ФОП ОСОБА_5 (а.с. 32, 40);

- копією трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю № 83/19к від 24.06.2019, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , відповідно до якого остання зобов`язалася виконувати роботу продавця продовольчих товарів (а.с. 33, 45).

За диспозицією ч. 2 ст. 156 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст. 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинні зазначатися: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення, складені стосовно ОСОБА_1 , у повній мірі не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в них не вказано, яким конкретно законодавством (нормативно-правовим актом із посиланням на пункт, частину, статтю) передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім, у той час як ч. 2 ст. 156 КУпАП лише встановлює відповідальність за такі дії. Також у протоколах у порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначаються відомості про свідка ОСОБА_2 , пояснення якої наявні в матеріалах справи.

Так само відповідний нормативно-правовий акт не зазначається в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , в якому адміністративна комісія виконавчого комітету Нетішинської міської ради фактично вдається до цитування вищевказаних протоколів без опису обставин, які були встановлені безпосередньо адміністративною комісією під час розгляду справи, у зв`язку з чим постанова не відповідає вимогам щодо її змісту, викладеним у ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

Згідно з ч. 3 ст. 271 Кримінального процесуального кодексу України здобуті внаслідок провокування (підбурювання) особи на вчинення злочину з метою його подальшого викриття речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини підбурювання до вчинення злочину (провокація) визнається порушенням гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий судовий розгляд (рішенням ЄСПЛ у справі «Лагутін та інші проти Російської Федерації» від 24.04.2014).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 11.12.2018 у справі «Мирилашвілі проти Росії» зазначив, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

У рішенні ЄСПЛ від 09.06.1988 у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» зазначається, що підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли працівники таких органів або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

У рішенні ЄСПЛ від 05.02.2008 у справі «Раманаускас проти Литви» суд зауважив, що оскільки доводи заявника про провокацію злочину, які він висловлював протягом усього провадження у справі, не були повністю необґрунтованими, саме прокуратура мала довести, що факту підбурювання не було.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (п. 56 рішення ЄСПЛ у справі «Баннікова проти Росії»). Це повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 87 та ч. 3 ст. 271 КПК України.

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низьку критеріїв (рішення ЄСПЛ у справі «Баннікова проти Росії»), а саме: a) змістовний критерій; б) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність (відсутність) суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

В оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення зазначається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявляла, що вважає факт продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв неповнолітній провокацією з боку працівників поліції. Проте адміністративною комісією не перевірені обставини щодо провокації та підбурювання до вчинення адміністративного правопорушення і не було надано цим обставинам належної правової оцінки. Так, при розгляді справи не перевірено, з якою метою алкогольний напій та тютюнові вироби придбавалися неповнолітньою, а також причетність до вказаних дій працівників правоохоронних органів, а отже не перевірено, чи була наявна провокація вчинення адміністративних правопорушень, свідок ОСОБА_2 не викликалася та її пояснення не заслуховувалися. Про виклик вказаного свідка також не заявлялося клопотання представником відповідача під час розгляду цієї адміністративної справи, у той час як у цій категорії справ саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Разом із цим із матеріалів справи вбачаються певні ознаки провокації інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Так, досліджені судом додані до відзиву на позов матеріали справ про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять жодних доказів про вилучення у неповнолітньої ОСОБА_2 алкогольного напою і тютюнових виробів та їх огляд, наявні у справах фотокартки не є додатками до будь-яких протоколів, відсутні відомості про те, де знаходилися цей алкогольний напій і тютюнові вироби на час прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення. Разом із цим із протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд не проводився і речі не вилучалися.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 386971 зазначається, що продаж неповнолітній ОСОБА_2 алкогольного напою був здійснений ОСОБА_1 22.09.2022 о 15:09 год. Разом із цим із копії квитанції, що додається на підтвердження вчинених правопорушень вбачається, що відповідна розрахункова операція у торгово-сервісній мережі магазину «Влад» м. Нетішин була проведена 22.09.2022 о 15:06 год., коли ОСОБА_2 був здійснений розрахунок на суму 111,50 грн, тобто алкогольний напій та тютюнові вироби були придбані ОСОБА_2 одночасно. Однак працівники поліції із незрозумілих причин склали два окремих протоколи про адміністративні правопорушення, в одному з яких зазначені очевидно неправдиві відомості про придбання ОСОБА_2 алкогольного напою о 15:09 год. - нібито через три хвилини після придбання нею тютюнових виробів.

Суд вважає слушними посилання позивача на те, що в матеріалах справи відсутні рапорт або відомості зі служби «102» про джерело отримання інформації про вчинене правопорушення, так само як і відомості про те, як працівники поліції опинилися на місці події та яким чином виявили правопорушення.

При цьому ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях жодним чином не згадує про працівників поліції, а пояснення у неповнолітньої в порушення вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» відібрані за відсутності батьків, іншого законного представника або педагога, що створило передумови для впливу на неї працівників поліції. Так, письмові пояснення містять лише вказівку про ознайомлення з ними практичного психолога ОСОБА_4 , будь-які інші відомості про якого в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, особам, які не досягли 18 років. Якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік.

ОСОБА_1 зазначає у позові, що в неї не виникало сумнівів у тому, що ОСОБА_3 досягла повноліття, із паспорта якої вбачається, що на момент придбання алкогольного напою та тютюнових виробів 22.09.2022 їй виповнилося повних 17 років 8 місяців, тобто з огляду на її вік за зовнішніми ознаками вона цілком могла справляти враження повнолітньої та не викликати у ОСОБА_1 відповідних сумнівів.

Таким чином, суд вважає такими, що не спростовані доводи ОСОБА_1 про наявність ознак провокації з боку працівників поліції, та з огляду на це зібрані у справі письмові докази є недопустимим, а отже не можуть бути використані для доведення винуватості ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача - закриттю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72-77, 79, 211, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Нетішинської міської ради про накладення № 81 від 11.11.2022 на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн, а відповідну справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом десяти днів із дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Представник позивача: Волков Сергій Вікторович.

Відповідач: Виконавчий комітет Нетішинської міської ради (ідентиф. код 05399231; місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1).

Суддя І.Г. Безкровний