Справа № 520/11614/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 лютого 2023 року № 520/11614/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.

при секретарі судового засідання Логачовій К.А.,

у присутності

представника позивача Макаренко О.А.

представника відповідача Форет М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОЛІГА-ТРЕЙД (вул. Чехова, буд. 14,смт. Нова Водолага, Харківська область,63200, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області як відокремлений підрозділ ДПС України (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,33023, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.09.2022 № 03

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування позовних вимог посилався на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій із зазначеним в акті перевірки контрагентом, враховуючи той факт, що податковим органом не належним чином проаналізовано наявність усіх первинних документів, що підтверджують реальність вказаних операцій. Крім того, позивач не може нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами та третіми особами.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив позовні вимоги залишити без задоволення з тих підстав, що під час проведення перевірки податковим органом встановлено не підтвердження позивачем факту придбання товару у контрагента та, як наслідок, необґрунтоване формування від`ємного значення з ПДВ. На переконання представника відповідача висновки акту перевірки є обґрунтованими та правомірними, що у свою чергу свідчить про законність прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, судом встановлено наступні обставини.

Позивач, пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набув статусу суб`єкта господарювання , є платником ПДВ одним з основних видів діяльності якого є продаж рослинних олій та шроту.

ТОВ «АГРОЛІГА-ТРЕЙД» використовує у господарській діяльності об`єкти нерухомого майна: за Договором оренди приміщення від 02.08.2018 №020818 з ТОВ «АГРОЛІГА» та актом прийому-передачі приміщення від 02.08.2018 - приміщення під офіс загальною площею 7,0 кв.м, за адресою: 62710, Харківська обл. Дворічанський район с. Кам`янка вул. Поштова буд. 41 ; за Договором суборенди приміщення від 03.08.2020 №0308-01 з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИИ БУДИНОК ЛІГА ТРЕЙД» та акт прийому-передачі приміщення від 03.08.2020р. з ТОВ «Агроліга Трейд» (42349321) - приміщення під офіс за адресою м. Харків пр. Науки., буд.27-Б, 7 поверх. Загальна площа 30,0 кв.м. ; за договором оренди приміщення від 01.09.2021 №0109-01 з ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА" та актом прийому-передачі приміщення №1 від 01.09.2021 нежитлову будівлю склад літ. З, загальною площею 250,0 кв.м, за адресою: 63200, Харківська обл., смт Нова Водолага, вул. Чехова, буд. 14 та інші.

На підставі наказу, виданого ГУ ДПС у Рівненській області від 05.07.2022 №1239-п фахівцями відповідача проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА-ТРЕЙД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.01.2022 № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт від 22.07.2022р. №2495/17-00-07- 03/42349321 , яким з урахуванням заперечень на акт перевірки, встановлено порушення п.44.1, п.44.6 ст.44, абзац б) п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст.200, п. 185.1. ст. 185, пп.«а» п.198.1, п.198.3 ст.198, п.201.7, п.201.10 ст.201 розділу III Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п. 5 р.V „Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21 внаслідок чого підприємству відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку згідно з поданою Податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2021 року у сумі 3004089 грн. та завищено залишок від`ємного значення (р.21 Декларації) на суму ПДВ 107941 грн.

На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Рівненській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 06.09.2022р. №03, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією № від 20.01.2022р. за завітний податковий період 12.2021р. на суму 107941 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено підприємством в адміністративному порядку, визначеному ст.56 ПК України та за результатами розгляду скарги Рішенням про результати розгляду скарги від 21.11.2022 у задоволенні скарги ТОВ «АГРОЛІГА-ТРЕЙД» відмовлено.

Перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Визначення господарської діяльності відображене в п.14.1.36 ст.14 ПК України, відповідно до якого - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Так, Пунктом 44.1, 44.6 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За приписами п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України;г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Підпунктом а) п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п.185.1 ст. 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування в т.ч. є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

При цьому відповідно до положень п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Приписами п.198.1-198.3, 198.6 ст.198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

При цьому не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст.1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Приписами ст.200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1); при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету (п.200.4); платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7); форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п.200.9).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19, в тому числі за результатами аналізу наведених норм сформувала ряд важливих правових висновків, зокрема про таке.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У межах здійснення господарської діяльності між позивачем та постачальником товару ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ЛАНИ ГРУП» укладено Договір поставки №1312-0121 ПТ від 13.12.2021. За умовами Договору постачальник зобов`язується продати (поставити), а покупець зобов`язується приймати й оплачувати товар українського походження, врожаю 2021 року, на умовах зазначених у договорі, зокрема: пунктом 1.2. договору встановлено: найменування товару - соняшник, кількість товару 46,594т. (+/-10%);пунктом 1.3. Договору встановлено: якість товару має відповідати ДСТУ 7011:2009 та відповідати наступним якісним показникам: вологість - 8%, смітна домішка -3%. пунктом 2.3. Договору встановлено: товар поставляється на умовах СРТ (перевезення оплачені до пункту), що розташований Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Чехова, 14 або Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Станційна, 8.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що оплата здійснюється у розмірі 80% від суми договору, залишок коштів в сумі 20% після надання Постачальником Покупцю документів на Товар, що перелічені у п. 2.7 Договору

Покупцем у постачальника придбано соняшник у кількості 46,594т на суму 878946,11 грн. в т.ч. ПДВ 107940,75 грн.

Факт отримання товару підтверджується актом здачі-приймання зерна при переоформленні №1312-01 від 13.12.2021р., видатковою накладною №57 від 13.12.2021, до якої ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ЛАНИ ГРУП» складено податкову накладну на суму 878946,11 грн. в т.ч. ПДВ 107940,75 грн. (покупець ТОВ «АГРОЛІГА-ТРЕЙД») та подано на реєстрацію.

Товар оплачений згідно платіжного доручення № 1253 від 30.12.2021р. в сумі 500000,00 грн. та 24.01.2022р. на суму 378946,11грн.

В бухгалтерському обліку позивача операції відображено записами у оборотно-сальдовій відомості по субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Придбане насіння використано позивачем у власній господарській діяльності шляхом переробки в олію соняшникову та шрот за Договором на переробку насіння соняшникового №2808-01 від 28.08.2018р., укладеного між ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" та ТОВ "АГРОКОМ НОВА ВОДОЛАГА".

Відповідно до умов договору на переробку насіння соняшнику ТОВ "АГРОЛІГА-ТРЕЙД" передавало, а ТОВ «Агроком Нова Водолага» зобов`язувалось в обумовлені строки прийняти соняшник у заліковій вазі та здійснити переробку в соняшникову олію та макуху, провести розміщення сировини на переробку, передати виготовлену продукцію, надати послуги по відвантаженню продукції.

Факт переробки насіння соняшникового підтверджується Актами приймання-передачі сировини, складеними з 01.12.2021р. по 25.12.2021р., Актом приймання сировини насіння соняшника по якості від 31.12.2021р., Заявкою на переробку № 0112-01 від 01.12.2021р., Актами приймання-передачі олії соняшникової, складеними з 08.12.2021 по 23.12.2021р., Актами прийому-передачі шроту соняшникового, Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.12.2022 5 складеними з 02.12.2021р. по 30.12.2022р., Актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 3112-10 від 31.12.2021р., Актом переробки сировини від 31.12.2021р.

В подальшому реалізація олії соняшникової відбулась на адресу: Allseeds Switzerland S.A. за Контрактом №9202 від 22.12.2021р.; BUNGE S.A. за Контрактом № 60533452 від 27.01.2022 та Контрактом № 60534218 від 01.02.2022; COFCO RESOURCES S.A. за Контрактом №PC-3991-CH від 21.12.2021р., Контрактом №PC-4638-CH від 21.01.2022р. та Контрактом №PC-5100-CH від 07.02.2022р.; Allseeds Switzerland S.A. за Контрактом №9202 від 22.12.2021р. Також слід зазначити, що частина Шроту соняшникового, отриманого внаслідок переробки у грудні 2021р. в розмірі 509,66 т. на суму 3720528,21 грн. відвантажена на адресу ТОВ «Санолта корм» за Договором поставки № 22092021- 01Ш від 22.09.2021.

Вказані вище документи надані позивачем до контролюючого органу разом із запереченнями на Акт перевірки.

Інша частина виробленого у грудні 2021р. шроту поставлена в січні 2022р. ТОВ "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС" про що ТОВ «АГРОЛІГА-ТРЕЙД» контролюючому органу надано відповідні документи згідно з Листом №1207-01 від 12.07.2022р.

Щодо посилання контролюючого органу на наявної у нього податкової інформації щодо ТОВ «Українські Лани Груп» щодо неможливості здійснення ними господарських операцій через відсутність у ДПС інформації про наявність у цього підприємства достатньої кількості трудових ресурсів, основних засобів, запасів, об`єктів оподаткування.

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю наведені у статті 62 цього Кодексу, за приписами пункту 62.1 якої податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань (пункти 74.1,74.2 статті 74 ПК України).

Процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням та сплатою податків.

Суд також враховує висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/1845/19, 17 жовтня 2022 року у справі № 640/19539/19 згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №600/1083/20-а, 12 січня 2023 року у справі № 640/4444/21

До того ж, стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків.

Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.

Окрім того, суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставляти на їх адресу товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Тобто, лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Однак у справі, що розглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин. Крім того, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Аналізуючи посилання контролюючого органу на ненадання останніх до перевірки суд звертає увагу на те, що питання відсутності товарно-транспортної накладної, як одного із документів, що супроводжує операцію з поставки товару, як обставини, що свідчить взагалі про відсутність такої операції вже неодноразово розглядалося Верховним Судом (зокрема постанови від 18 квітня 2022 року у справі № 280/5061/19, від 09 лютого 2023 року у справі №160/6571/20).

Правова позиція у наведених вище рішеннях зводиться до наступного: товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги. Відсутність товарно-транспортної накладної як доказ поставки товару сам собою ще не свідчить про безумовний безтоварний характер господарської операції з поставки товарів у цілому. Факт передання товару позивачу та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

На момент вчинення спірних правовідносин контрагент постачальник ТОВ «АГРОЛІГА-ТРЕЙД» - ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ЛАНИ ГРУП" на момент укладання та виконання спірної господарської операції був зареєстрований в ЄДРЮО з основним видом діяльності 01.11-вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, знаходився на податкову обліку в ДПС, мав свідоцтва платника податку на додану вартість, що не заперечується ДПС, а також відображено в акті перевірки.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судовим розглядом встановлено, що податкова накладна на підставі якої позивачем сформовано податковий кредит є в наявності у підприємства, належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що п. 201.10 ст. 201 ПК України є безумовною підставою для формування податкового кредиту по ПДВ.

Долучені до матеріалів справи первинні документи, складені для документального оформлення господарської операції з придбання ТОВ «АГРОЛІГА-ТРЕЙД» товару є такими, що відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності: містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру, кількість, ціну, тобто не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні оскарженого рішення діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача, а отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.09.2022 № 03

Стягнути на користь ТОВ " Агроліга -Трейд" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області як відокремлений підрозділ ДПС України судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.00 коп.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

У повному обсязі рішення виготовлено 20.02.2023

Суддя Зоркіна Ю.В.