Справа № 520/19321/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 р. Справа № 520/19321/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 07.12.21 по справі № 520/19321/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу (далі та текстом також відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив:

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.05.2021 за № -2038, № 11707-2416-2038;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу (форми "Ф") від 06.09.2021 за № 0-2038.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № -2038 від 31.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 нарахована сума податкового зобов`язання за 2021 рік з орендної плати з фізичних осіб 125142,69 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 11707-2416-2038 від 31.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 нарахована сума податкового зобов`язання за 2020 рік з орендної плати з фізичних осіб 112799,85 грн.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу (форми "Ф") № 0-2038 від 06.09.2021, відповідно до якої сума податкового боргу ОСОБА_1 з орендної плати фізичних осіб становить 218650,42 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 2379,50 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, викладені ним у відзиві на позовну заяву. За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального права. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на адресу позивача від Головного управління ДПС у Харківській області надійшло податкове повідомлення-рішення № -2038 від 31.05.2021, відповідно до якого позивачу нарахована сума податкового зобов`язання за 2021 рік з орендної плати з фізичних осіб 125142,69 грн (а.с. 42).

Також на адресу позивача від Головного управління ДПС у Харківській області надійшло податкове повідомлення-рішення № 11707-2416-2038 від 31.05.2021, відповідно до якого позивачу нарахована сума податкового зобов`язання за 2020 рік з орендної плати з фізичних осіб 112799,85 грн (а.с. 41).

Крім того, посадовими особами контролюючого органу складена податкова вимога (форми "Ф") № 0-2038 від 06.09.2021, відповідно до якої сума податкового боргу ОСОБА_1 з орендної плати фізичних осіб становить 218650,42 грн (а.с. 43).

Скориставшись правом на оскарження рішень Головного управління ДПС у Харківській області у судовому порядку, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено правомірності спірних рішень, проте позивачем належними та допустимими доказами доведена їх протиправність.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальності за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі за текстом ПК України).

Згідно з п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.

За приписами п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 285.2 ст. 285 ПК України базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

За приписами п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Зі змісту зазначених правових норм убачається, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Таким чином, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу, враховуючи при цьому положення ч. 1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, по факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 07.08.2018 у справі № 826/20301/13-а, від 25.02.2019 у справі № 805/4039/16-а.

Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

За нормами п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Щодо розміру орендної плати за землю, колегія суддів зазначає, що ПК України встановлено тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю (п. 288.5 ст. 288 ПК України). За цим виключенням, інші питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України від 06.10.1998 року, № 161-XIV "Про оренду землі" (далі - Закон № 161-XIV), іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 161-XIV, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону № 161-XIV визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Як убачається із матеріалів справи, між Харківською міською радою (в якості орендодавця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬС" (в якості орендаря) 17.03.2010 укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1 вказаного Договору орендодавець на підставі рішення 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2908 за № 35/08 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

Строк дії договору до 01.02.2032 (пункт 8 договору).

За змістом пункту 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківський області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки (а.с. 10 14).

Актом приймання-передачі від 17.05.2010 за № 278/10 земельну ділянку передано в оренду строком до 01.02.2032 (а.с. 15).

У зв`язку з припиненням у Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс" (попередній орендар) на підставі закону права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:013:0017, право оренди на цю земельну ділянку та всі права і обов`язки за договором оренди землі, згідно з додатковою угодою від 30.01.2020, перейшли до нових власників об`єктів нерухомого майна - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сторонами цього договору, як "Орендарі".

За угодою від 30.01.2020 внесено зміни до договору оренди землі (номер запису про інше речове право 32981558 від 23.08.2019), згідно з якими змінюється сторона договору - особа Орендар з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬС" на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які, підписавши цю угоду, підтвердили прийняття в повному обсязі всіх прав та обов`язків Орендарів, передбачених цим договором. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі (право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата державної реєстрації 23.18.2019, номер запису про інше речове право 32981558), складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий та третій - в Орендарів, і є підставою для проведення державної реєстрації внесення змін в інше речове право (право оренди) щодо орендарів земельної ділянки (а.с. 18).

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно права оренди земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 06.02.2020 (а.с. 19).

Таким чином, у позивача виник обов`язок сплати орендної плати за спірну земельну ділянку з лютого 2020 року.

Листом (вх. від 18.02.2021) відповідача повідомлено, що у зв`язку з передачею права оренди земельної ділянки ТОВ "Пульс" за адресою: АДРЕСА_1 до нових власників об`єкта нерухомого майна, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно з додатковою угодою до договору оренди землі від 30.01.2020, про необхідність взяти їх на облік як орендарів земельної ділянки з усіма правами та обов`язками (а.с. 20).

До листа додано копії додаткової угоди до договору оренди землі від 30.01.2020, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Листом від 14.07.2021 нові власники об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , повторно зверталися до контролюючого органу з проханням взяти їх на облік, як орендарів земельної ділянки з усіма правами та обов`язками (а.с. 21).

Згідно з п. 9 договору оренди землі від 17.03.2010 орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Таким чином позивач зобов`язаний щомісячно сплачувати орендну плату за землю.

Відповідно до розрахунку розміру плати за земельну ділянку комунальної власті розмір плати за землю в місяць становить 10428,56 грн.

Сплата позивачем орендної плати за земельну ділянку підтверджується платіжними документами: від 15.04.2020 № 0.0..1 на суму 10428,56 грн, від 19.05.2020 № 4664456 на суму 10428,56 грн, від 19.06.2020 № 4868200 на суму 10428,56 грн, № 5042879 на суму 10428,56 грн, від 17.08.2020 № 5213268 на суму 10428,56 грн, від 16.09.2020 № 5371970 на суму 10428,56 грн, від 20.10.2020 № 5541013 на суму 10428,56 грн, від 17.11.2020 № 5673722 на суму 10428,56 грн, від 09.12.2020 № 5775181 на суму 10428,56 грн, від 13.01.2021 № 5908328 на суму 10428,56 грн, від 22.02.2021 № 6053219 на суму 10428,56 грн, від 22.03.2021 № 6148950 на суму 10428,56 грн, від 22.04.2021 № 6248112 на суму 10428,56 грн, від 21.05.2021 № 6334326 на суму 10428,56 грн, від 22.06.2021 № 6399477 на суму 10428,56 грн, від 22.07.2021 № 6454205 на суму 10428,56 грн, від 20.08.2021 року № 6501936 на суму 10428,56 грн, від 22.09.2021 № 6556601 на суму 10428,56 грн (а.с. 23 40).

Згідно з указаними платіжними документами у розділі призначення платежу платниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які домовились між собою сплачувати суму 10428,56 грн порівну.

При цьому під час сплати позивачем ураховано, що 18 березня 2020 року набув чинності Закон України від 17 березня 2020 року, № 533-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення, коронавірусної хвороби (СОVID)" (Закон № 533), яким, зокрема, внесені зміни до порядку нарахування та сплати плати за землю.

Так, підрозділ 10 "Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповненої новим пунктом 524, згідно з яким за період з 01 березня року по 31 березня 2020 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

З огляду на вказане, позивачем у повному обсязі виконано свій обов`язок щодо сплати орендної плати за земельну ділянку.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень належним чином під час судового розгляду не довів, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 31.05.2021 за № -2038, № 11707-2416-2038 є протиправними та підлягають скасуванню.

Ураховуючи те, що оскаржувана податкова вимога складена на підставі сум, зазначених як податковий борг в податкових повідомленнях-рішеннях від 31.05.2021 за № -2038, № 11707-2416-2038, які судом визнано протиправними, позовна вимога про визнання протиправною та скасування податкової вимоги (форми "Ф") № 0-2038 від 06.09.2021 підлягає задоволенню як така, що є похідною.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а також не зазначено, в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 по справі № 520/19321/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк