Справа № 160/15480/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/15480/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. у справі №160/15480/21
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2021р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Страх В.О., звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-2/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/15480/21 та справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні /а.с. 52/.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просив :

- визнати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №07 від 05.07.2021р. протиправним;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 29.06.2021р. пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши періоди роботи: з 01.01.2007р. по 29.06.2009р., з 30.06.2009р. по 16.03.2010р., з 01.04.2010р. по 27.09.2011р., з 01.10.2011р. по 26.07.2012р., з 09.08.2012р. по 28.05.2013р., з 05.06.2013р. по 28.03.2014р., з 02.06.2014р. по 24.04.2015р., з 23.06.2015р. по 29.02.2016р., що дає право на вихід на пенсію за віком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. у справі №160/15480/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №07 від 05.07.2021р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2007р. по 29.06.2009р., з 30.06.2009р. по 16.03.2010р., з 01.04.2010р. по 27.09.2011р., з 01.10.2011р. по 26.07.2012р., з 09.08.2012р. по 28.05.2013р., з 05.06.2013р. по 28.03.2014р., з 02.06.2014р. по 24.04.2015р., з 23.06.2015р. по 29.02.2016р. у АТ «Московський Опытный Завод Буровой Техники»; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.06.2021р., з урахуванням висновків суду; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто судові витрати оплати судового збору у розмірі 908грн. (Суддя Рищенко А.Ю.) /а.с. 75-78/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, 24.05.2022р. подав за допомогою поштового зв`язку безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. у справі №160/15480/21 /а.с. 88-92/, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 27.05.2022р., з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 96/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. у справі №160/15480/21 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/15480/21 /а.с. 97/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 18.08.2022р. /а.с. 100/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022р. у справі №160/15480/21 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. у справі №160/15480/21 залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк десять днів для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: - надати суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн. /а.с 101-102/.

05.09.2022р. на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшло клопотання на виконання вимог ухвали до якого додано платіжне доручення №3879 від 05.09.2022р. про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 1362 грн. /а.с. 105,108/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022р. у справі №160/15480/21 відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою /а.с. 109/ та справу призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні з 25.10.2022р. /а.с. 110/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 112,113, 114/.

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №160/15480/21, перебуває у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №160/15480/21відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №160/15480/21від 16.02.2023р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Чередниченко В.Є., Сафронова С.В. /а.с. 118/.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 29.06.2021р. із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення йому пенсії за віком.

Рішенням №07 від 05.07.2021р., яке прийнято ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки «Пенсійний вік, визначений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 роки.

Вік заявника 61 рік

Необхідний страховий, визначений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 27 років

Страховий стаж особи становить 24 роки 9 місяців 22 дні

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

періоди роботи з 01.01.2007р. по 29.06.2009р., з 30.06.2009р. по 16.03.2010р., з 01.04.2010р. по 27.09.2011р., з 01.10.2011р. по 26.07.2012р., з 09.08.2012р. по 28.05.2013р., з 05.06.2013р. по 28.03.2014р., з 02.06.2014р. по 24.04.2015р., з 23.06.2015р. по 29.02.2016р., оскільки працював на території російської федерації, відсутнє підтвердження про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації

Для зарахування вищевказаних періодів необхідно надати уточнюючу довідку

Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 21.06.2023р. або при набутті необхідного страхового стажу» /а.с. 4/.

І саме це рішення відповідача про відмову у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу призначеної позивачу пенсії за віком, обумовила звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Конституції України, нормами Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог щодо дії цих законів у часі.

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ч.1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення» , «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 ст.24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів трудової книжки позивача у періоди: з 01.01.2007р. по 29.06.2009р., з 30.06.2009р. по 16.03.2010р., з 01.04.2010р. по 27.09.2011р., з 01.10.2011р. по 26.07.2012р., з 09.08.2012р. по 28.05.2013р., з 05.06.2013р. по 28.03.2014р., з 02.06.2014р. по 24.04.2015р., з 23.06.2015р. по 29.02.2016р. - працював на посаді токарем у АТ «Московский Опытный Завод Буровой Техники» (російська федерація) /а.с. 57-63/.

Також, позивачем надано довідки №1 та №2 від 19.02.2021р. /а.с. 24, зворотна сторона/, видана Акціонерним товариством «Московский Опытный Завод Буровой Техники» (російська федерація), відображено нарахування та виплату ОСОБА_1 зазначено, що зі всіх включених в довідках сум проведені нарахування та сплата страхових внесків на пенсійне забезпечення в Пенсійний фонд російської федерації.

Як з`ясовано під час апеляційного розгляду справи, спір між сторонами з приводу незарахування періоду загального стажу виник з підстав набуття трудового стажу після 2004 року на території рф, а відтак несплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993р. працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до ч.2 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992р., для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 01.12.1991р., приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Частиною 2 ст.4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників мігрантів» від 15.04.1994р., підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 14.11.2019р. у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020р. у справі №555/2250/16-а від 17.06.2020р. у справі №646/1911/17, від 21.02.2020р. у справі № 291/99/17 та від 06.07.2020р. у справі № 345/9/17.

Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив у зарахуванні до стажу роботи позивачу періодів його трудової діяльності з 01.01.2007р. по 29.06.2009р., з 30.06.2009р. по 16.03.2010р., з 01.04.2010р. по 27.09.2011р., з 01.10.2011р. по 26.07.2012р., з 09.08.2012р. по 28.05.2013р., з 05.06.2013р. по 28.03.2014р., з 02.06.2014р. по 24.04.2015р., з 23.06.2015р. по 29.02.2016р. у АТ «Московский Опытный Завод Буровой Техники» (російська федерація), що знаходиться в м. Зеленоград російської федерації, з огляду на відсутність довідок з пенсійного фонду російської федерації про нарахування та сплату роботодавцем страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування.

Страхові внески в Україні є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, Законом України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює

Відомості про періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з 01.01.2007р. по 29.06.2009р., з 30.06.2009р. по 16.03.2010р., з 01.04.2010р. по 27.09.2011р., з 01.10.2011р. по 26.07.2012р., з 09.08.2012р. по 28.05.2013р., з 05.06.2013р. по 28.03.2014р., з 02.06.2014р. по 24.04.2015р., з 23.06.2015р. по 29.02.2016р.року по 15.10.2021р. у АТ «Московский Опытный Завод Буровой Техники», що знаходиться в м. Зеленоград російської федерації, містяться у трудовій книжці позивача Серія НОМЕР_1 та підтверджуються довідками про заробітну плату, які долучені до матеріалів справи.

Відсутність у пенсійного органу відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків у російській федерації для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на призначення та виплаті пенсії, адже позивач у будь-якому разі не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а відсутність відомостей про їх сплату не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивачу періоду його роботи.

Вказаний висновок погоджується з висновком Верховного Суду, у постановах від 20.03.2019р. у справі №688/947/17, від 23.03.2020р. у справі №535/1031/16-а, від 09.10.2020р. у справі №341/460/17.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач у спірних правовідносинах дійшов передчасного висновку про відмову позивачу у призначені пенсії за віком згідно наданих документів.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у цій справі, вважає, що суд першої інстанції, зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначені позивачу пенсії за віком, не було надано обґрунтованого та мотивованого рішення, а тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про визнання протиправним та скасування рішення №07 від 05.07.2021р відповідача; про зарахування стажу та про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком із врахуванням висновків суду в даній справі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Приймаючи до уваги вищевикладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судового рішення , тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 05.11.2021р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди заявника апеляційної скарги з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. у справі №160/15480/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано - 17.02.2023р

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.В. Сафронова