Справа № 200/16062/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року справа №200/16062/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 200/16062/21 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості по виплаті пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дій щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року, стягнення заборгованості з пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року в сумі 22957,99 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в установі АТ «Ощадбанк» МФО Банку 335106, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в УПФ. Розмір нарахованої, але не виплаченої позивачу пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року складає 22957,99 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її право на отримання належної пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 200/16062/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року в розмірі 22957,99 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року в розмірі 22957 грн. 99 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10239/20-а управлінням здійснено розрахунок сум пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року, яка підлягає виплаті. Сума заборгованості складає 22957,99 грн., обліковується в управлінні, та буде виплачена відповідно до бюджетного розпису.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 10-14).

У відповідності до довідки від 09.08.2017 року № 1426-85571 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України м. Донецьк до м. Краматорськ, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вищевказані обставини не є спірними та визнаються сторонами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №200/10239/20-а, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволені. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 251 від 25.08.2020 року «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»» ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2020 за вх. № 7415 про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду (а.с. 18-21).

Відповідно до довідки УПФ, пенсійні виплати за період з серпня 2020 року по травень 2021 року у сумі 22957,99 грн. нараховано, але не виплачено.

Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність невиплати заборгованості з пенсії позивачеві за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року в сумі 22957,99 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідачем нараховано суму пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 22957,99 грн., разом з цим виплата цієї суми пенсії не здійснена.

Зазначене підтверджується листом відповідача від 17.08.2021 року (а.с.9).

Суд не приймає доводів відповідача, що виплата пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року облікована управлінням та буде виплачуватись за окремим фінансуванням на означені цілі, оскільки відсутність фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних сум пенсій.

Тобто, наявна пасивна поведінка, яка виражається у бездіяльності відповідача, оскільки невиплата належної позивачу пенсії є протиправною та не відповідає зазначеним критеріям правомірності, відповідно позовні вимоги є обґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу на те, що спір у цій справі не стосується оскарження дій (бездіяльності) Пенсійного органу щодо виконання судового рішення, що набрало законної сили по справі №200/10239/20-а, з огляду на те, що у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 251 від 25.08.2020 року «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»» ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2020 за вх. № 7415 про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду. Тобто предметом розгляду справи №200/10239/20-а не було зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Таким чином, спір у даній справі не стосується порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року у справі №200/10239/20-а.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття "майно" охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (п. 74 рішення від 02.03.2005 року у справі "Von Maltzan and Others v. Germany"). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань".

Невиплатою позивачу пенсії за певний період з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відбулося втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним та порушило право позивача на отримання пенсії, на що він мав законні очікування.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо виплати пенсії позивачу за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року в розмірі 22957,99 грн., суд першої інстанції дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача відповідної суми заборгованості з пенсійних виплат.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно п.5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Разом з цим, судом встановлено, що виплата заборгованості по пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року управлінням не здійснена.

Отже, враховуючи те, виплата заборгованості по пенсії не здійснена, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості по компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 21.08.2020 року по 31.05.2021 року є передчасною, та такою, що не підлягає задоволенню.

Разом з цим, позовні вимоги про стягнення коштів на розрахунковий рахунок, який відкритий в АТ «Ощадбанк» задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є стягнення пенсії, через те, що позивач повинен надати УПФ інформацію про відкритий ним рахунок в АТ «Ощадбанк».

Щодо строку звернення до суду з даним позовом.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що позивачем не пропущено строк звернення з даним позовом до адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 200/16062/21 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 200/16062/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко