Справа № 950/2441/22
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/2441/22
Номер провадження 2-а/950/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2023 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Бакланова Р. В.

з участю секретаря судового засідання Гладкової С.В.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчикова Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Стеценко В.М. звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчикова Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 грудня 2022 року о 19 год. 00 хв. інспектор ГРПП відділення, № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчиков Андрій Юрійович відносно нього виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки Дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 652893 за ч. 2 ст.121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень за порушення п. 2.9.в) Правил дорожнього руху України.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: він є військовослужбовцем ЗСУ і у воєнний час задіяний при виконанні бойових завдань, 02.12.2022 року близько 19 год. в колоні військової техніки рухався на автомобілі Nissan Murano номерний знак НОМЕР_1 , який переданий для Збройних сил України громадянином Німеччини.

На вул. Гастелло м. Лебедин Сумської області автомобіль, яким керував був зупинений працівниками поліції спільно із Військовою службою, правопорядку (ВСП). Працівник поліції та працівник ВСП спілкувалися з керівником підрозділу. Надалі працівник поліції надав на підпис порожній бланк, пояснивши, що це засвідчення факту перевірки транспортного засобу. Він поставив свій підпис на тому бланку. Надалі йому стало відомо, що відносно була винесена постанова за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гри.

Він не згоден із цим оскільки автомобіль не мав військових номерів чорного кольору, а були наявні його дійсні номерні знаки, про що було зазначено у постанові працівника поліції.

У цьому позові оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 652893 за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП, яку склав ОСОБА_2 та за якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень за порушення п. 2.9.в) Правил дорожнього руху України.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП. Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення. У з тим, що будь які докази вчинення правопорушення відсутні він просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі Серії БАД № 652893 по ч. 2 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн. за порушення п. 2.9.в) Правил дорожнього рух)' України. Стягнути 3 Головного Управління Національної поліції в Сумській області кошти сплачені у виді судового збору. Провадження у адміністративній справі у відношенні мене ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121-3 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надіслав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області та відповідач інспектор СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчиков Андрій Юрійович до судового засіданні не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Крім того представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області та інспектор СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчиков Андрій Юрійович надали відзиви на позовну заяву у якому заперечили позовні вимоги у повному обсязі, з наступних підстав, 02.12.2022 року інспектор СРПП відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ст. лейтенант поліції Думчиков А.Ю. згідно графіків нарядів, перебував в складі групи реагування патрульної поліції відділення поліції на службовому автомобілю Шкода Рапід, держ. номер НОМЕР_2 ., в м. Лебедин та районі обслуговування. 02.12.2022 близько 19 год. 00 хв. поліцейським СРПП відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ст. лейтенантом поліції Думчиковим А.Ю., в м. Лебедин по вул. Гастелло, 196 було виявлено факт порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме рухався автомобіль Mersedes Benz, з встановленим номерним знаком на чорному фоні, що є порушенням п. 2.9 «В» ПДР України, після цього на підставі п. п. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль був зупинений за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. ОСОБА_2 звернувся до водія, відрекомендувавшись, попросивши пред`явити для перевірки посвідчення водія. Водій мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Поліцейський, пояснив водію, що він порушив п. 2.9 «В», 30.1 Правил дорожнього руху, а саме: 2.9 Водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП. Поліцейським повідомлено водія ОСОБА_1 , що за вказане порушені Правил дорожнього руху передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 121 -3 КУпАП.

ОСОБА_2 виніс відносно водія ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП серії БАД № 652893, в якій вказав суть правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, підписав її, ознайомив з постановою водія та надав можливість підписати постанову. Водій ознайомившись зі змістом постанови та з правами, обов`язками вказаними на зворотній частині бланку постанови підписав постанову та отримав копію бланку постанови. Під час розгляду справи ОСОБА_2 , в якості доказів згідно зі ст. 251 КУпАП було враховано усні пояснення водія ОСОБА_1 , наявність державного номерного знаку на чорному фоні. ОСОБА_2 діяв стосовно водія ОСОБА_1 згідно з чинним законодавством, а викладені у його позові факти неналежного виконання службових обов`язків зі свого боку не підтвердив і заперечив та вважає їх такими, що не відповідають дійсності, а позов - засобом ухилення від адміністративної відповідальності. Таким чином, законні інтереси та права водія як учасника дорожнього руху при притягненні його до адміністративної відповідальності 02.12.2022 року поліцейським порушені не були. Факт порушення 02.12.2022 п. 2.9 «В» водієм ОСОБА_1 підтверджується адміністративною постановою. Тому просять відмовити гр. ОСОБА_1 у задоволенні позову до інспектора СРПП відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції Думчикова А.Ю. від 12.12.2022 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Серії БАД № 652893 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі від 2 грудня 2022 року яку виніс інспектор ГРПП відділення, № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчиков Андрій Юрійович позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст.121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень за порушення п. 2.9.в) Правил дорожнього руху України, а саме за те, що він о 19 год. 00 хв. по вул. Гастелло у м. Лебедині керував автомобілем Mersedes Benz державний номер НОМЕР_3 з номерним знаком на чорному фоні, що не належить вказаному транспортному засобу. (а.с.9).

Зазначена постанова була винесена відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 256, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Так зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Натомість представником відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області та інспектором СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчиковим Андрієм Юрійовичем разом з відзивами не було надано будь якого носія інформації з відеозаписом, а за таких обставин відсутні докази, як фіксації вчиненого адміністративного правопорушення так і не підтверджено, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 січня 2019 року по справі 592/5576/17.

З огляду на вказане, суд відзначає, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачами не був заперечений факт того, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ і у воєнний час задіяний при виконанні бойових завдань, а також те, що він 2 грудня 2022 року близько 19 год. в колоні військової техніки рухався на автомобілі, який переданий для Збройних сил України громадянином Німеччини.

Нормою ст. 17 КУпАП, визначають, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а ст.18 цього Кодексу передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У чинному законодавстві, інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Також, стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана «передчасна» і «спізніла» крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

За таких обставин суд доходить висновку, що забезпечення оперативного пересування військовослужбовців ЗСУ під час несення служби в умовах воєнного часу, тим більше у межах області, яка межує з територією держави агресора, з метою відсічі збройної агресії російської федерації та забезпечення територіальної цілісності України не може порівнюватись із загрозою, яку несе адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121-3 КУпАП, а тому є діями вчиненими у стані крайньої необхідності, що підпадають під дію ст. 17 КУпАП і не є адміністративним правопорушенням у розумінні ст. 18 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 121-3 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Думчикова Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 652893 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 2500 грн. по ч. 2 ст. 121-3 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Сумській області (, вул. Герасима Кондратьева, 23 м. Суми) кошти на відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. В. Бакланов