Справа № 580/530/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 лютого 2023 року Справа № 580/530/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника Коркіяйнен Оксани Сергіївни про відвід судді Трофімовій Л.В. в адміністративній справі №580/530/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника Коркіяйнен Оксани Сергіївни до Катеринопільського районного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Коркіяйнен Оксани Сергіївни до Катеринопільського районного суду Черкаської області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Катеринопільського районного суду Черкаської області щодо не надання для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи № 705/2536/18 на заяву від 24.01.2023 подану представником Коркіяйнен Оксаною Сергіївною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Катеринопільський районний суд Черкаської області належним чином організувати роботу суду та доручити відповідальній особі суду відсканувати та надіслати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи № 705/2536/18 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

16.02.2023 представник позивача Коркіяйнен Оксана Сергіївна подала заяву про відвід головуючого судді Трофімової Л.В.

В обгрунтування заяви зазначила, що у березні 2017 року проти судді Трофімової Л.В. було розпочато дисциплінарну справу у зв`язку із прийняттям останньою постанови про заборону на мирні зібрання.

Родина судді Трофімової Л.В. має у власності дві земельні ділянки в Житомирській області, квартиру та автомобіль в м. Києві, квартиру і в м. Ірпінь, гараж у м. Дніпро, та сільськогосподарську техніку. Крім цього суддя Трофімова Л.В. та члени її родини мають у власності цінні папери, а саме акції промислових підприємств.

Суддя Трофімова Л.В. та її дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримують доходи від викладацької діяльності в Черкаському факультеті Національного університету «Одеська юридична академія». За вказаних обставин суддя Трофімова Л.В. та члени її родини чи мають чи мали відношення до ОСОБА_5 - хрещеного батька судової мафії та путлеровського дружка.

На підтвердження зв`язків ОСОБА_6 з ОСОБА_7 позивач до заяви про відвід додала скрішот з фото останніх.

Стверджує, що саме суддівська мафія зробила величезний внесок у розв`язування війни, в якій гинуть громадяни України, тому суддя Трофімова Л. викликає у позивача та його представника глибоку ненависть та огиду.

Вказані обставини викликають сумніви у неупередженості головуючого судді Трофімової Л.В., у зв`язку з чим наявні підстави для відводу, передбачені пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача Коркіяйнен Оксани Сергіївни про відвід головуючому судді Трофімової Л.В. від 16.02.2023, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі "Бєлуха проти України" Європейський Суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії".

Отже упередженість судді є оцінною категорією, тобто заявник повинен обгрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді, та надати докази на підтвердження таких обставин.

Як на підставу вважати суддю Трофімову Л.В. упередженою позивач посилається на прийняття останньою постанови про заборону на мирні зібрання.

Проте у відповідності до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, прийняття суддею Трофімовою Л.В. постанови про заборону на мирні зібрання не є підставою для її відводу.

Щодо посилання заявника на ту обставину, що викладацька діяльність судді Трофімової Л.В. на Черкаському факультеті Національного університету «Одеська юридична академія» свідчить про пов`язаність судді Ківаловим С., який в свою чергу пов`язаний з Путіним В, а отже за переконанням позивача суддівська мафія зробила величезний внесок у розв`язання війни в Україні, суд зазначає таке.

З 28.03.2015 набув чинності Закон України від 12.02.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», яким було затверджено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 55 цього Закону, у якій визначені права та обов`язки судді, передбачається, що суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики.

Базуючись на положеннях, які містяться у преамбулі до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/2312 (далі - Бангалорські принципи), та аналізуючи зміст положень Кодексу суддівської етики, можна сформулювати таке поняття суддівської етики.

Під суддівською етикою треба розуміти певну систему базових принципів регламентації поведінки суддів у судовому засіданні, в суді та позасудової поведінки, які побудовані з урахуванням особливостей професійної діяльності судді та створені для підтримки суддівських стандартів, діють об`єктивно і незалежно з метою збільшення значущості існуючих правових норм та правил поведінки для суддів.

Високі стандарти поведінки полягають у тому, що суддя як на роботі, так і поза її межами, в повсякденному житті, має демонструвати таку поведінку, щоб учасники процесу і оточуючі люди бачили в ньому еталон порядності і справедливості - високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому суддя має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед учасників процесу та оточуючих, вимагати етичної поведінки від інших.

Дотримання етичних норм передбачає утримання суддею від дій, що можуть бути розцінені як використання посадового становища в особистих цілях чи можуть викликати сумнів у його неупередженості, незалежності і справедливості винесених рішень.

Особливості поведінки судді мають прояв у тому, що суддя зобов`язаний не допускати будь-яких дій, що можуть заподіяти шкоду, порушити нормальну діяльність суду чи дискредитувати судову владу в цілому. Недотримання суддею моральних засад суспільства, його неетична поведінка щодо учасників процесу тощо веде до зниження його авторитету, робить таку поведінку незрозумілою для суспільства, внаслідок чого у учасників процесу виникають сумніви щодо незалежності і справедливості суду.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Отже саме поведінка судді Трофімової Л.В. може бути підставою для сумнівів у її неупередженості чи необ`єктивності, а не сам факт викладацької діяльності на Черкаському факультеті Національного університету «Одеська юридична академія».

Також ніяким чином не вбачається, що викладацька діяльність судді Трофімової Л.В. на Черкаському факультеті Національного університету «Одеська юридична академія» впливає або може сприйматися як така, що впливає на здатність судді прийняти незалежне рішення у справі, що розглядається.

Крім цього, частиною 2 статті 54 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що суддя не може поєднувати свою діяльність із підприємницькою, адвокатською діяльністю, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу (крім викладацької, наукової чи творчої), а також входити до складу керівного органу чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку.

Таким чином, вказана норма передбачає право судді займатись викладацькою діяльністю.

З огляду на зазначене доводи позивача та його представника щодо упередженості судді Трофімової Л.В. через її викладацьку діяльність на Черкаському факультеті Національного університету «Одеська юридична академія» є припущеннями позивача, які грунтуються на довільному трактуванні причинно-наслідкових зв`язків між викладацькою діяльністю судді та війною в Україні.

Щодо негативних почуттів позивача до судді, то вони є його особистими переконаннями і не стосуються поведінки судді, отже не можуть свідчити про її упередженість чи необ`єктивність.

Щодо посилань заявника на перебування у власності судді Трофімової Л.В. та членів її родини нерухомого майна, транспортних засобів, сільськогосподарської техніки та цінних паперів, то заявник не зазначає, яким чином наявність у власності такого майна свідчить про неупередженість судді Трофімової Л.В. у розгляді справи, адже сама по собі наявність майна не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді.

Зважаючи на вказане доводи представника позивача грунтуються на припущеннях, що свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Трофімової Л.В.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача Коркіяйнен Оксани Сергіївни про відвід судді Трофімової Л.В. є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника Коркіяйнен Оксани Сергіївни про відвід судді Трофімовій Л.В. в адміністративній справі №580/530/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника Коркіяйнен Оксани Сергіївни до Катеринопільського районного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Матеріали адміністративної справи №580/530/23 повернути судді Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовій Л.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий Алла РУДЕНКО