Справа № 340/5610/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5610/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, (вул. В. Перспективна, б. 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду в Кіровоградській області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку фізичних осіб підприємців в сумі 9426,73 грн.

Позов обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується борг зі сплати єдиного податку фізичних осіб-підприємців 2 групи за період березень-грудень 2020 року, яку у добровільному порядку та на виконання податкової вимоги позивачкою не було сплачено, а тому борг підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно з частинами 3, 4 статті 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На запит суду (вих. №23057/22 від 13.12.2022) щодо місяця реєстрації відповідача, 22.12.2022 року судом отримано інформацію від УДМСУ у Кіровоградській області, згідно якої місцем проживання відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є: АДРЕСА_1 , що відповідає вказаній позивачем у позовній заяві (а.с. 19).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) (а.с. 20).

Ухвалу про відкриття провадження направлено позивачу направлено в електронний кабінет системи «Електронний суд», відповідачу рекомендованим листом, на адресу, яка вказана у позові та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження відповідача, але таке відправлення повернуто поштою з довідкою ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.25).

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства (далі по тексту КАС України) зазначена ухвала суду вважається врученою відповідачу.

Правом подати відзив до суду відповідач не скористався. Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 22.08.2012 року була зареєстрована фізичною особою-підприємцем в органах ДПС як платник податків.

29.08.2016 року відповідачем було подано до контролюючого органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовилась від спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів (а.с. 9).

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (п. 294.1. ст. 294 Податкового кодексу України).

Пунктом 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році мінімальну заробітну плату установлено у місячному розмірі з 1 січня - 4723,00 грн.

Тобто, у 2020 році Відповідач повинен був щомісячно сплачувати єдиний податок 2 групи в розмірі 944,60 грн. - 20% від 4723,00 грн., проте не сплачував належних сум.

З 01.06.2021 року ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність.

Позивач зазначає про наявність за ОСОБА_1 заборгованості з єдиного податку, за період ведення підприємницької діяльності та просить стягнути борг в сумі 9426,73 грн.

Вказане підтверджено витягом з інтегрованої картки платника податків та довідкою про заборгованість (а.с.4-7)

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань позивачем 24.04.2020 року сформовано вимогу форми "Ф" №87952-53, яку надіслано платникові податків за адресою відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження відповідача, поштове відправлення, відповідно до довідки оператора поштового зв`язку повернуто відправнику по причині «інші причини», а отже рахується врученою (а.с. 11).

Докази, які б підтверджували, що вказана податкова вимога відповідачем оскаржувались, у справі відсутні, тому визначені у них зобов`язання є узгодженими.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Враховуючи вимоги пункту 56.11 статті 56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із пункту 54.5 статті 54 даного Кодексу, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких відповідачу визначено податкові зобов`язання, відповідачем надано не було, а відтак вказані грошові зобов`язання вважаються узгодженими і підстави для їх несплати відсутні.

Як закріплено у підпунктах 59.1, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом сформована та надіслана відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 24.04.2020 Ф" №87952-53 на суму 1869,93 грн., яка не була задоволена і у встановленому порядку не оскаржувалась, вважається врученою та узгодженою.

Так, згідно інтегрованої картки платника податків, за період березень-грудень 2020 року відповідач не сплачував самостійно щомісячно обов`язкову суму єдиного податку у розмірі 944,60 грн. (переплата на початок періоду становила 19,27 грн.), в результаті чого утворився борг в сумі 9426,73 грн.

Відповідно до підпунктів 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено податковий борг у загальній сумі 9426,73 грн.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 73 КАС України вказує, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому судові витрати у справі стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 261, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету Новопразької територіальної громади Кіровоградської області податковий борг з єдиного податку з фізичних осібпідприємців в сумі 9426 грн. 73 коп. (дев`ять тисячі чотириста тридцять шість грн., 73 коп.) та перерахувати за наступними реквізитами:

назва отримувача: ГУК у Кіров.обл/тг Нова Прага/18050400;

код отримувача 37918230;

номер рахунку UA011497;

код класифікації доходів бюджету 18050400.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко