Справа № 446/213/23
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/213/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшого лейтенанта 2 батальйону 4 роти патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Галущак Андрія Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшого лейтенанта 2 батальйону 4 роти патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Галущак Андрія Михайловича, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6426119 від 18.01.2023.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як правил дорожнього руху, вказаних у постанові він не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

21.02.2023 через канцелярію суду від представника УПП у Львіській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що не погоджується з вимогами позову, просив у такому відмовити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача УПП у Львіській області ДПП в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, інпектор поліції Галущак А.М. в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови інспектора 2 батальйону 4 роти УПП у Львіській області старшого лейтенанта поліції Галущак А.М. серії ЕАР №6426119 від 18.01.2023, 18.01.2023 о 14.38 год., в м.Львів, по вул. Клепарівська, 30Б, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном), чим порушив п. 2.9.д. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно адвокатського запиту від 19.01.2023, представник позивача звернувся до УПП у Львівській області з проханням надати копію відеозапису обставин, що мали місце 18.01.2023 о 14:43 з нагрудних камер поліцейських.

Такий відеозапис було надано УПП у Львівській області ДПП згідно відповідді на адвокатський запит.

Як видно з наданого суду відеозапису з портативних відеореєстраторів працівників управління місця події, яка відбулась 18.01.2023, на такому не зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9.д. ПДР, а лише процес складання адміністративного матеріалу відносно позивача.

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування свого позову зазначає, що будь-якого доказу порушення ним п. 2.9.д. ПДР особою уповноваженою на складання адміністративного матеріалу не надано.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Так, ОСОБА_1 був притягнутий інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, що є порушенням п. 2.9.д. ПДР України.

Проте судом не здобуто, а відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 такого правопорушення.

Аргументи відповідача викладені у відзиві на позов, суд відхиляє, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами і як такі, що спростовані матеріалами позовної заяви.

Відповідно до. ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 п. 2.9.д. ПДР України судом як доказ до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічну правову позицію у висловив Верховний Суд у своїй Постанові 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17, де вказанв, що "… саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.".

Одночасно, ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що особою уповноваженою на складання адміністративного матеріалу було грубо порушено процедуру розгляду справи та позбавлено його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, в тому числі і правом на правову допомогу, оскільки він до інспектора поліції за такою звертався.

Суд відхиляє такі твердження позивача, через те, що відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути заьезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 по справі №753/4366/17.

Разом з тим, позивач заявив такі вимоги до двох відповідачів, а саме до старшого лейтенанта 2 батальйону 4 роти патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Галущак Андрія Михайловича та до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи те, що інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції не є самостійною юридичною особою публічного права, то у позові до нього необхідно відмовити.

Відтак, беручи до уваги те, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем суду не надано, а обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 536,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшого лейтенанта 2 батальйону 4 роти патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Галущак Андрія Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6426119 від 18.01.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до старшого лейтенанта 2 батальйону 4 роти патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Галущак Андрія Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 21.02.2023.

Суддя Т.І. Котормус