Справа № 380/3419/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3419/20 пров. № А/857/18198/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року (головуючий суддя Сасевич О.М., м.Львів, проголошено 11:13:22) у справі №380/3419/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

04.11.2022 від позивача на адресу суду першої інстанції надійшла заява про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі №380/3419/20.

Заява вмотивована тим, що начальником ГУНП у Львівській області винесено наказ про виконання рішення суду №2810 від 04.10.2022, яким наказано начальникові УКЗ ГУНП у Львівській області вжити заходів щодо працевлаштування ОСОБА_1 в ГУНП у Львівській області. Вказує, що вказаний наказ фактично дублює пункт 2 рішення суду, однак замість «обов`язкового працевлаштування» відповідач зазначає просто «працевлаштування», що не відповідає рішенню суду. Окрім цього, згідно з приписами пункту 3 розділу IV Положення «Про органи досудового розслідування Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року № 570, слідчі та інші працівники слідчих управлінь ГУНП, слідчі та інші працівники слідчих підрозділів територіальних органів поліції та територіальних (відокремлених) підрозділів поліції приймаються на службу в поліцію, призначаються на посади та звільняються з посад та/або зі служби в поліції начальниками ГУНП в областях, місті Києві, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі за поданням заступників начальників ГУНП - начальників слідчих управлінь. Отже призначати на посаду в ГУНП у Львівській області уповноважений лише начальник ГУНП, відтак, позивач вважає, що наказ про виконання рішення суду №5810 від 04.10.2022 є протиправним, оскільки частково дублює пункт 2 рішення суду та не спрямований на фактичне його виконання, а містить лише формальний характер.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання до вчинення дій залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити вимоги заяви. Вказує, що Головне управління Національної поліції у Львівській області не виконало та продовжує не виконувати рішення суду в частині обов`язкового працевлаштування, яке набрало законної сили, що порушує його права, як сторони справи на чию користь прийнято таке рішення.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 адміністративний позов було задоволено частково та, зокрема: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 27.03.2020 року №1263 о/с про звільнення ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил за п. 64 «г» через скорочення штатів. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області вжити заходи щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 ; стягнуто із Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 96338 грн. 00 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

19.08.2021 Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №380/3419/20 для пред`явлення до виконання в частині негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн. коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 380/3419/20 - без змін.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (боржника) у справі.

23.12.2021 року Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №380/3419/20 щодо зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області вжити заходи щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 .

28.03.2022 року від позивача на адресу суду першої інстанції повторно надійшла заява про заміну сторони (боржника), в якій він просить замінити сторону (боржника) в частині вжиття заходів щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача про заміну сторони (боржника).

06.06.2022 року від державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на адресу суду надійшло подання про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника в особі Головного управління МВС України у Львівській області на Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року було відмовлено в задоволенні заяви державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2022 року було скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року з питань заміни сторони виконавчого провадження та прийняти нове рішення, яким подання задоволено: змінено сторону виконавчого провадження з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (площа Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, код ЄДРПОУ - 08592247) на Головне управління Національної поліції у Львівській області (площа Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, код ЄДРПОУ - 40108833).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Означені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27.11.2018 року.

Відтак застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 було, зокрема, зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (у подальшому Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2022 замінено як сторону у виконавчому провадженні на Головне управління Національної поліції у Львівській області) вжити заходи щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 .

Сторонами не заперечується факт того, що на виконання вищевказаного судового рішення Головним управління Національної поліції у Львівській області було прийнято наказ №2810 від 04.10.2022 про виконання рішення суду щодо працевлаштування ОСОБА_1 в ГУНП у Львівській області, яким наказано начальникові УКЗ ГУНП у Львівській області вжити заходів щодо працевлаштування ОСОБА_1 в ГУНП у Львівській області.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після видання ГУНП у Львівській області вищезгаданого наказу, позивача було запрошено до управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області та ознайомлено з переліком усіх вакантних посад, які були в штаті ГУНП. Також позивачу роз`яснено процедуру та умови прийняття на службу в поліцію. Разом з тим, ОСОБА_1 жодних дій щодо виконання умов для прийняття на службу в поліцію вчинено не було.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідачем фактично на виконання зобов`язальної частини рішення суду було вчинено відповідні дії з метою працевлаштування позивача в ГУНП у Львівській області, а тому суд першої інстанції вірно не вбачав підстав для застосування в межах даної адміністративної справи положень статті 383 КАС України. Крім того, формальне не зазначення у наказі ГУНП у Львівській області №2810 від 04.10.2022 словосполучення «обов`язкового працевлаштування» не є свідченням протиправності дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду. Доказів існування у органу публічної адміністрації наміру на свідоме та умисне ухилення від вжиття необхідних заходів стосовно виконання вказаного рішення суду, матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що окружний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, а тому доводи апелянта слід відхилити.

Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №380/3419/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний