Справа № 336/6524/22
Суддя: Боєв Є. С.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 336/6524/22
17 лютого 2023 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., розглянувши заяву адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Контурак Аліни Миколаївни та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
17.01.2023 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6177142 від 15.11.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрито. В задоволенні позовних вимог до капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Контурак Аліни Миколаївни відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 гривень.
30.01.2023 року адвокат Борисенков В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просить ухвалити додаткове рішення у справі 336/6524/22, зп яким стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Відповідач надав клопотання про зменшення судових витрат. Клопотання мотивовано тим, що сума у розмірі 8000 грн. є не співмірною із складністю даної справи. Крім того, позивачем до заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу не додано жодного документу, який би підтверджував понесені витрати на правову допомоги, а саме, документ, що свідчать про оплату гонорару та інших витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
З урахуванням наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні заяви щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати судові витрати на професійну правничу допомогу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони про розгляд заяви повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши доводи заяви представника позивача, а також дослідивши клопотання відповідача суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як встановлено матеріалами справи, судове рішення було винесено 17.01.2023 року, заява про ухвалення додаткового рішення суду була підписана представником позивача 23.01.2023 року та було надіслана засобами поштового зв`язку. 30.01.2023 року заява було доставлено до суду та зареєстрована, а тому суд вважає, що строк на подачу позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення не пропущений.
Згідно з частиною 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно частиною 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 5 статті 134 КАС України, передбачено, що розмір витрати на оплату послуг адвоката, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 статі 134 КАС передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статі суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Приписами частини 7 статті 134 КАС України визначено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний суд у постанові від 17.09.2019 року у справі 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги ( договір на доручення, договір про надання юридичних послуги та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрати на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування останніх.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу , а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
З матеріалів справи, встановлено, що в якості доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано: договір про надання професійної правничої допомоги № 10.28/22 від 10.02.2022 року; акт приймання передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 10.02.2022 року на суму 8000 грн.; детальний опис робіт від 20.01.2023 року на суму 8000 грн.; квитанція № 2023/20/01 про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги на суму 8000 грн.
З урахуванням співмірності та пропорційності витраченого адвокатом часу, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме у сумі 700 грн.
Керуючись ст.ст. 134, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,
Заяву адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Запорізькій області поліцейського капрала поліції Сабірова Віктора Геннадійовича, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його складання.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.
Суддя: Є.С. Боєв