Справа № 460/3986/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
20 лютого 2023 року м. Рівне №460/3986/23
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Махаринця Д.Є., після одержання позовної заяви
до Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
Позивач вернувчя в суд із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання скасувати державну реєстрацію земельних ділянок зареєстрованих за третьою особою.
Відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У своїх оцінках Суд дійшов висновку про те, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із пунктами 1 та 2 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Статтею 19 КАС України визначено перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно із пунктом 1 частини 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Так, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати у зв`язку з чим виник спір та на захист яких прав особа звернулася до суду.
Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 по справі №809/1946/15.
Якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.
Такий висновок суду відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, висвітленій у рішенні від 05.12.2018 по справі №713/1817/16-ц (провадження № 14-458 цс 18).
Відповідно до частини 10 статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно із частиною 1 статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.
Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.
Частиною 1 статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Порушення своїх прав позивачка вбачає у наслідках, які спричинені бездіяльністю кадастрового реєстратора щодо невнесення запису про скасування реєстрації права власності на ділянки за третьою особою на пілставі ріщення суду в цивільній справі, оскільки порушуються права позивач на належні йому земельні ділянки. Зокрема, позивач стверджує, що він не може виготовити технічну документацію на свою земельну ділянку, та зареєструвати їх в державному реєстрі за собою.
За правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Ураховуючи те, що у справі заявлено, серед іншого, позовні вимоги щодо визнання протиправними бездіяльності органу Держгеокадастру та вимога про зобов`язання скасування державної реєстрації вказаних земельних ділянок в Держаному земельносу кадастрі права власності за третьою особою ., суд вважає, що такі позовні вимоги впливають на цивільні права іншої особи ОСОБА_2 ,
Порушення своїх прав позивачка вбачає у наслідках, які спричинені бездіяльності кадастрового реєстратора і ці наслідки мають майновий характер та пов`язані з реалізацією майнових інтересів позивача та третьої особи.
Незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, яким є Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, суд стверджує, що позовні вимоги позивача щодо скасування реєстрації в Державному земельному кадастр права власності на спірні ділянки за іншою особою, не є публічно-правовими, а повинні вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України в тому, зокрема в порядку виконання рішення суду в цивільній справі яке набрало законної сили.
Фактично позивач в поданому адміністративному позові висуває вимогу про зобов`язання виконати рішення суду в справі цивільній , що також виключає наявність публічно правового спору
Для визначення підвідомчості спору важливим є не тільки предмет позову, а й наслідки задоволення позову. Якщо особа просить скасувати реєстрацію права власності третьої особи на об`єкт майнових прав , то не залежно від підстав позову, вона заперечує право власності на земельну ділянку третьої особи (у спірному випадку - ОСОБА_2 ). Таким чином, результат розгляду позовних вимог та відповідне рішення суду буде мати безпосередній вплив на майнові права ОСОБА_2 .
З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах існує спір про право, що, у свою чергу, унеможливлює його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
Враховуючи те, що ознаки даного приватно-правового спору притаманні цивільним правовідносинам, з урахуванням суб`єктного складу, даний спір справа за позовною заявою ОСОБА_1 підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства відповідним судом загальної юрисдикції за правилами територіальної підсудності
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись статтями 170, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій щодо скасування реєстрації права власності на земельні ділянки за ОСОБА_2
Роз`яснити позивачу право звернення до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 20 лютого 2023 року

Суддя Д.Є. Махаринець