Справа № 240/5564/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/5564/22

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної митної служби України до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фіскальна служба України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Державна митна служба України (вул. Дегтярівська, 11Г, м.Київ, 04119, ) із позовом до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (майдан С.П.Корольова, 4/2, м.Житомир, 10014, ), в якому просить:

- визнати незаконними дії державного реєстратора Іоннікової Ю.В. щодо внесення неправдивих відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості - земельної ділянки за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25;

- зобов`язати Департамент реєстрації Житомирської міської ради зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право за Державною митною службою України постійного користування земельною ділянкою за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25.

У позовній заяві Державна митна служба України стверджує, що після реорганізації Державної фіскальної служби України звернулася до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради із заявою про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права постійного користування земельною ділянкою за адресою: м.Житомир, вул. Перемоги, 25, оскільки вказана земельна ділянка була передана Державною фіскальною службою України Державній митній службі України. Однак, у державній реєстрації було відмовлено у зв`язку з тим, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за Державною фіскальною службою України. Відмову у реєстрації позивач вважає протиправною, а відомості про реєстрацію права власності за Державною фіскальною службою України такими, що не відповідають дійсності (а.с. 1-3).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Склад учасників справи неодноразово змінювався, судом залучено до участі у справі третіх осіб: Державну фіскальну службу України та Державну податкову службу України.

Відзив на адміністративний позов від Департаменту реєстрації Житомирської міської ради до суду не надходив.

Державна митна служба України адміністративний позов підтримала (а.с. 32).

Державна податкова служба України направила до суду письмові пояснення, у яких зазначила про те, що після реорганізації Державної фіскальної служби України, вказана земельна ділянка відповідно до розподільчого балансу до Державної податкової служби України не передавалась (а.с. 38-40).

Письмові пояснення від Державної фіскальної служби України до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 1 липня 2004 року №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин, державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" (далі - Постанова КМУ №1200), було утворено Державну митну службу України та Державну податкову службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Постановою КМУ №1200 визначено, що Державна митна служба та Державна податкова служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

На виконання Постанови КМУ №1200 Державною фіскальною службою України передана Державній митній службі України земельна ділянка площею 0,1511 га, яка розташована за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25, підтвердженням чого є акт приймання-передачі основних засобів (а.с. 19).

Згідно наданих до суду Державною податковою службою України відомостей та документів, земельна ділянка площею 0,1511 га, яка розташована за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25, відсутня у переліку основних засобів, що передаються від Державної фіскальної служби України до Державної податкової служби України (а.с. 53-56).

Отже, внаслідок реорганізації Державної фіскальної служби України, земельна ділянка площею 0,1511 га, яка розташована за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25, передається Державній митній службі України, спір між Державною податковою службою України та Державною митною службою України щодо вказаної земельної ділянки відсутній.

Державна митна служба України також має Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1511 га, розташованої за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25, який був виданий 27.09.2010, серії ЯЯ №070659 (далі - Державний акт на право постійного користування).

22.12.2021 Державна митна служба України звернулася до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради із заявою про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 0,1511 га, яка розташована за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25, додавши до заяви Державний акт на право постійного користування та акт приймання-передачі основних засобів.

Рішенням №62571848 від 24 грудня 2021 року державний реєстратор Гербеда В.Ю. відмовив Державній митній службі України у державній реєстрації прав та їх обтяжень, пославшись на те, що подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, а також у зв`язку з тим, що 24.12.2021 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за Державною фіскальною службою України (а.с. 14).

Згідно з пунктами 1, 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Стаття 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містить підстави для відмови в державній реєстрації прав, зокрема державний реєстратор послався як на підставу відмови у державній реєстрації прав на те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Суд вважає, що рішення про відмову у державній реєстрації прав прийняте всупереч наведених норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки подані державному реєстратору документи давали змогу встановити перехід права на нерухоме майно до Державної митної служби України в результаті реорганізації Державної фіскальної служби України, а також встановити наявність права постійного користування земельною ділянкою у Державної митної служби України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач відзив на позов не подав, суд, у відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення та визнав адміністративний позов.

Водночас позивач просить задовольнити позов у спосіб, що не захищає його право у повному обсязі, тому суд, у відповідності до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України для ефективного захисту прав Державної митної служби України вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та зобов`язати відповідача зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що Державна митна служба України здійснила свої повноваження щодо звернення до суду через територіальний орган - Житомирську митницю, відповідно Житомирська митниця представляла інтереси Державної митної служби України у суді, подавала позов та сплачувала судовий збір, що передбачено пунктом 7 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. №227 та пунктами 5, 11 Положення про Житомирську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України №489 від 29.10.2020, тому суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягує судові витрати із відповідача на користь Житомирської митниці пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 139, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов Державної митної служби України (04119, вул. Дегтярівська, 11Г, м.Київ, ) до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (10014, майдан С.П.Корольова, 4/2, м.Житомир, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фіскальна служба України (04701, вул. Межигірська, 11, м.Київ, абонентська скринька №90, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України (04053, Львівська площа, 8, м.Київ, ), про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення №62571848 від 24 грудня 2021 року державного реєстратора Гербеди В.Ю. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобов`язати Департамент реєстрації Житомирської міської ради зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Державною митною службою України право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1511 га, розташованою за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 25.

У задоволенні решт позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту реєстрації Житомирської міської ради на користь Житомирської митниці Державної митної служби України (10003, вул. Перемоги, 25, м. Житомир, ) 2481,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін