Справа № 240/12944/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 лютого 2023 року м. Житомир

справа № 240/12944/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Мала Бердичівська, 23, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо застосування при обчисленні пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та доплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 01.05.2020 по 14.01.2022 з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк, встановлений ч.1ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву від 19.09.2022 (за вх.№45415/22), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Окрім того, відповідачем одночасно подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 26 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та доказами на підтвердження поважності причин його пропуску або примірник уточненої позовної заяви із зазначенням дати про нарахування та виплату пенсії в межах шестимісячного строку звернення до суду (в даному випадку з 28.12.2021), який обраховується з моменту звернення позивача до суду.

14 лютого 2023 року позивач надіслав до суду заяву (за вх.№11573/23), в якій зазначає, що ним не пропущено строк звернення до суду.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що з 01.02.2020 його автоматично (без особистого звернення) переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", без повідомлення складових такого перерахунку пенсії. В подальшому, 14.01.2022 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

При цьому вказує, що про порушення свого права дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 14.06.2022, в якому повідомлено, що при перерахунку пенсії відповідно до Закону "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Вищезазначені обставини, на переконання позивача, не обумовили пропуск звернення до суду з цим позовом.

Розглянувши зазначене відповідачем клопотання, з урахуванням поданої заяви позивача та наявних у справі матеріалів, суд зазначає наступне.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. При цьому, Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вкотре наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

В той же час суд вважає, що звернення позивача до пенсійного органу із заявою щодо перерахунку пенсії більш ніж через два роки з часу її призначення (переведення), не підпадає під вказане вище виключення.

Таким чином, реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. У разі якщо особа, яка необґрунтовано і не дотримуючись такого порядку, самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Матеріали справи свідчать, що позивач просить здійснити перерахунок пенсії з 01.05.2020 по 14.01.2022.

У свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду у Житомирській області листом від 14.06.2022, на звернення позивача, вказало на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки.

Проте, суд вкотре наголошує, що подання такої заяви та отримання відповіді на неї не змінює моменту, з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через два роки від тоді, коли на його думку мало місце порушення його прав.

Суд вказує, що у листі відповідача від 14.06.2022 вказано, що з 01.05.2020 позивача автоматично переведено на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, позивач мав би після отримання пенсійної виплати у підвищеному розмірі у травні 2020 року, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) його пенсії, звернутись до пенсійного органу із заявою про надання йому відповідної інформації. Саме в такому випадку позивач вважався б таким, що дізнався про порушення його прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану ним заяву.

У спірному ж випадку позивач уже більше двох років отримував пенсію в іншому розмірі.

Водночас з даним позовом позивач звернувся до суду 29.06.2022, тобто з пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Відтак, оскільки позивачем не наведено переконливих доводів та не надано заяви про поновлення строку звернення до суду, у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску такого строку поважними.

У свою чергу суд вважає, що пропуск строку звернення до суду охоплюється лише тією частиною позовних вимог, яка виходить за рамки шестимісячного строку до звернення позивача до суду.

Так, суд враховує, що в межах розгляду даної справи позивач оскаржує дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати призначеної пенсії, з урахуванням показника середньої заробітної плати в України за 2018-2020 роки, саме з 01.05.2020 по 14.01.2022.

Водночас з даним позовом до суду позивач звернувся 29.06.2022 (здав позовну заяву до відділення поштового зв"язку).

Таким чином, в межах спірних правовідносин визначений у ч.2 ст.122 КАС України строк звернення до суду має охоплюватися виключно шестимісячним строком до моменту звернення позивача до суду - 29.06.2022. Отже, в даному випадку заявлені у цій справі позовні вимоги щодо оскарження дій відповідача за період з 28.12.2021 по 14.01.2022 (в межах шестимісячного строку до моменту звернення до суду) необхідно вважати такими, що заявлені позивачем в межах визначеного у ч. 2 ст. 122 КАС України процесуального строку.

Натомість, заявлені у даній справі позовні вимоги за період з 01.05.2020 по 27.12.2021 підлягають залишенню без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 122, 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

ухвалив:

1. Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та доплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 01.05.2020 по 27.12.2021 з урахуванням показника середньої заробітної плати в України за 2017, 2018, 2019 роки, - залишити без розгляду.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко