Справа № 520/2133/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

20 лютого 2023 року Справа № 520/2133/23
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Олексій Котеньов, розглянувши питання щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду у справі за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області безпідставно набуті грошові кошти у сумі 9882,72 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, окрім іншого, шляхом надання до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та доказами поважності причин його пропуску.

Позивачем 13.02.2023 подано до суду заяву, в якій наполягає на позиції, що строк звернення до суду ним не пропущено з посиланням на приписи п.8 ч.4 ст.169 КАС України.

Позивач вважає, що законодавець свідомо у пункті 8 частини 4 статті 169 КАС України передбачив відсильну норму не до частини 5 статті 122 КАС України, не до частини 2 та 5 статті 122 КАС України, а тільки до частини 2 статті 122 КАС України, а тому у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі № 420/9673/20 зазначено, що суб`єкт владних повноважень має право звертатися до суду про стягнення грошових коштів після закінчення шестимісячного строку.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.121 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 зазначив, що положеннями пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем врегульовано підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, для застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, приписи п.8 ч.4 ст.169 КАС України стосуються випадку коли до суду звертається суб`єкт владних повноважень із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення.

Утім, у межах цього спору позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів не ґрунтується на рішенні суб`єкта владних повноважень, у наказі про звільнення відповідача такі обставини не вказані, інших рішень до суду не надано.

Окрім того, норма п.8 ч.4 ст.169 КАС України регулює процесуальний аспект повернення позовної заяви суб`єкта владних повноважень, що подана передчасно, та не визначає строку звернення до суду такого суб`єкта з позовом про стягнення суми.

Щодо посилань позивача на практику Верховного Суду, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 зазначив, що ухвалюючи рішення про повернення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дата отримання Товариством постанови НБУ про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства № 47 від 30.07.2018, а саме - 03.08.2019, є юридичним фактом, з настанням якого слід відраховувати шестимісячний строк, протягом якого Товариство має право оскаржити рішення, що є підставою для стягнення з нього грошових коштів, та, відповідно, зі спливом цього строку у НБУ як у суб`єкта владних повноважень виникає підстава для звернення до суду протягом трьох місяців з вимогами про стягнення штрафу, застосованого до Товариства згідно постанови № 47 від 30.07.2018. Також, вказано, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права до встановлених у справі обставин.

З таких обставин, Верховний Суд прийшов до висновку про те, що у суб`єкта владних повноважень виникає підстава для звернення до суду протягом трьох місяців, після закінчення строку оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на якому ґрунтуються вимоги щодо стягнення грошових коштів.

При цьому, Верховний Суд в постановах від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі № 420/9673/20 не розглядав спірні правовідносини щодо проходження або звільнення з публічної служби, на відміну від тих спірних правовідносин, про які зазначено в даному позові, при цьому надавав правову оцінку підставам для повернення передчасно поданої позовної заяви.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі №813/3756/17, відповідно до якої встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський суд) від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Поряд із цим, ЄСПЛ звертав увагу на те, що "застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007)".

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Будь-яких заяв та відповідних доказів, що підтверджували б поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивачем не надано.

Частиною 6 ст.161 КАС України регламентовано, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, жодних заяв про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано, а тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 9, 122, 123, 169, 243, 247, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд, - УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 20 лютого 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов