Справа № 300/8273/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 300/8273/21 пров. № А/857/17907/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року (ухвалене головуючою-суддею Біньковською Н.В. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення за довідкою, виданою Державною установою (далі - ДУ) «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» №108 від 05.05.2021 про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), за прирівняною посадою поліцейського «Головний оперуповноважений апарату Національної поліції» та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, з виплатою різниці (боргу) між фактичного отриманою пенсією, починаючи з 01.12.2019 по теперішній час, на підставі відомостей вищевказаної довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області», станом за листопад 2019 року, виданої згідно Постанови №988, за прирівняною посадою поліцейського «Головний оперуповноважений апарату Національної поліції».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем протиправно, в порушення вимог ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон №2262-XII), при здійснені перерахунку пенсії за вислугу років згідно нової довідки №108 від 05.05.2021 змінено відсотки основного розміру пенсії з 80% на 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру пенсії.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що позивачу з 01.04.2014 була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону №2262-XII, з розрахунку 80% грошового забезпечення, при вислузі 30 років (календарних - 28 років).

З 01.01.2016 ГУ ПФУ згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) було здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з 70% грошового забезпечення за прирівняною посадою, яку позивач займав на день звільнення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 по справі №300/186/19, яке набрало законної сили 11.02.2020, серед іншого, було зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016, із застосуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

На виконання вищевказаного рішення, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із застосуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 по справі №300/3967/21, яке набрало законної сили 12.10.2021, було зобов`язано ГУ ПФУ провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» оновленої довідки №108 від 05.05.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

На виконання вищевказаного рішення ГУ ПФУ здійснило перерахунок позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням таких сум грошового забезпечення, а саме : посадовий оклад 3000,00 грн, оклад за військовим званням 2400,00 грн, надбавка за вислугу років 50% - 2700,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення 18878,18 грн, а всього 20978,18 грн.

Розмір пенсії визначений на рівні 70% грошового забезпечення (14684,73 грн) та з урахуванням надбавки за проживання в гірській місцевості (2936,95 грн) становить 17621,68 грн.

08.11.2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 80% сум грошового забезпечення.

Листом №9302-8764/С-02/8-0900/21 від 01.12.2021 ГУ ПФУ повідомило позивача про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 по справі №300/186/19 пенсійним органом у лютому 2020 року здійснено перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із застосуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок якого розмір пенсійної виплати позивача становив 14546,22 грн.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 по справі №300/3967/21 з урахуванням оновленої довідки, в листопаді 2021 року пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становить 17621,98 грн. Зазначено, що у пенсійного органу відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, оскільки вказані судові рішення виконані ГУ ПФУ в межах покладених зобов`язань.

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відсоткового застосування пенсії на рівні 70 %, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що хоча і правове регулювання частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не зазнало змін, проте змінився підхід Верховного Суду до вирішення подібних публічно-правових спорів, оскільки фактичні обставини наповнилися новим змістом, зокрема, як слідує у справі яка розглядається, позивач з 01.12.2019 в судовому порядку отримав право на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення (станом на листопад 2019 року), який значно перевищує той, що був врахований при перерахунку пенсії в 2018 року за показниками станом на січень 2016 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України кожному ґарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

В межах цієї справи спірним є визначення пенсії за вислугу років у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.

На час виникнення спірних правовідносин розміри пенсії за вислугу років визначено статтею 13 Закону №2262-XII, частиною другою якої передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Положення щодо максимального розміру пенсії, обчислений відповідно до норм Закону №2262-XII, у статтю 13 цього Закону були внесені до виходу позивача на пенсію, та станом на 01.04.2014 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен був перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Зменшення відсотку грошового забезпечення, з якого розраховується розмір пенсії, відбувалося поступово.

Так, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ»» №51-IV від 04.07.2002 у частині другій статті 13 Закону №2262-ХІІ цифри «85», «95» і «90» замінено відповідно цифрами «90», «100» і «95», а слова і цифри «до категорій 2 і 3» замінено словами і цифрою «до категорії 2», на підставі Закону №3668-VI цифру «90» замінено цифрою «80» та на підставі Закону №1166-VII цифру «80» замінено цифрою «70».

Отже, станом на момент здійснення останнього перерахунку пенсії позивача, відсоток грошового забезпечення, з якого розраховується розмір пенсії, яка обчислюється відповідно до статті 13 Закону №2262-XII, становив 70%.

При цьому, зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 по зразковій справі №240/5401/18 зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII.

Вищевказане рішення залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 за аналогічного мотивування.

Системний аналіз наведених норм права дає суду апеляційної інстанції дійти висновку, що внесені Законом №1166-VII зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №1166-VII не зазнала.

У рішенні Конституційного Суду України №5-р/2018 від 22.05.2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Отже, зміна розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при призначенні такої відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 0304.2018 по справі №175/1665/17, від 24.04.2018 по справі 686/12623/17, у рішенні від 04.02.2019 по зразковій справі №240/5401/18 та постанові від 23.06.2021 по справі №140/392/19, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність порушеного права позивача щодо зміни з 01.04.2019 відсоткового розміру раніше призначеної позивачу пенсії при її перерахунку. Ті обставини, що відбулись зміни у законодавстві, жодним чином не впливають на характер спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність процесуальних підстав для застосування правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, прийнятій за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/1/8, оскільки змінилися фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин та покликання на сформовані Верховним Судом у 2021 році у подібних правовідносинах по відношенню до іншої категорії пенсіонерів з питання застосування в часі розміру відсоткового значення заробітку, з якого обчислюється пенсія при її призначенні, після збільшення у діючих працівників/службовців заробітної плати/грошового забезпечення, оскільки у постановах Верховного Суду надається правова оцінка та застосування Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та визначено інший підхід для обчислення розміру пенсії особам, яким призначено пенсію на підставі вищевказаних законів.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Враховуючи те, що по суті розгляду вказаної справи позовні вимоги позивача задоволено, то відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн, сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 16.12.2021 за подання позовної заяви та 1362,00 грн сплачений згідно квитанції №1 від 07.12.2022 за подання апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 31, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року по справі №300/8273/21 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» №108 від 05 травня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», за прирівняною посадою поліцейського «Головний оперуповноважений апарату Національної поліції».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» №108 від 05 травня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2915 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», за прирівняною посадою поліцейського «Головний оперуповноважений апарату Національної поліції» та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01 грудня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, код ЄДРПОУ - 20551088) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні 00 копійок сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. М. Обрізко