Справа № 200/9841/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року справа №200/9841/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового проваджння апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9841/21 (головуючий І інстанції Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просила: визнати протиправними дії щодо нарахування в інтегрованій картці платника податків заборгованості та пені з виплати єдиного соціального внеску за період з січня 2017 року по жовтень 2018 року; зобов`язання здійснити коригування облікових показників інтегрованої картки шляхом зменшення суми нарахованих зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску та пені за період з січня 2017 року по жовтень 2018 року та відновлення записів щодо переплати, які малися станом на грудень 2016 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо нарахування в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 заборгованості та пені з виплати єдиного соціального внеску за період з січня 2017 року по жовтень 2018 року; зобов`язав Головне управління ДПС у Донецькій області здійснити коригування облікових показників інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом зменшення суми нарахованих зобов`язань зі сплати єдиного внеску та пені за період з січня 2017 року по жовтень 2018 року та відновлення записів щодо переплати, яка малась станом на грудень 2016 року; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за даними інформаційної системи Державної податкової служби України інтегрованої картки платника (далі- ІКП) по єдиному внеску (КБК 71040000) встановлено, що відбулося нарахування за рахунок щоквартальних нарахувань проведених на центральному рівні згідно чинного законодавства за: 2017 рік у сумі 8448,00 грн; 2018 рік у сумі 9828,72 грн; 2020 рік у сумі 8556,24 грн. Станом на 01.08.2021 борг (недоїмка) по єдиному внеску (КБК 71040000) ОСОБА_1 складає 3890,11 грн, в тому числі: 590,11 грн - по строку сплати до 19.10.2020 (включно) за III квартал 2020 року; 3300,00 грн по строку до 19.01.2021 (включно) за IV квартал 2020 року. У ІКП відсутнє нарахування за І-ІІ квартал 2021 року на загальну суму 7920,00 грн (січень-червень 2021 по 1320 грн), яке відбудеться на центральному рівні згідно чинного законодавства. До Покровської ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області 26.04.2019 надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.04.2019 №04-18-313 «Щодо припинення приватної нотаріальної діяльності» приватного нотаріуса ОСОБА_1 (вх.№67832/10 від 26.04.2019). Разом з цим листом отримано копії листів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.12.2016 №1055-04-14 та від 03.12.2018 №04-18-690, які не були своєчасно надані. Інформацію щодо припинення нотаріальної діяльності було внесена до інформаційної системи Державної податкової служби України, про що є запис в реєстраційних даних платника. Заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ чи № 8-ОП1 не були надані. Таким чином, інформація баз даних Державної податкової служби України по ОСОБА_1 є достовірною та відповідає діючому законодавству.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з введенням воєнного стану. Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки явка відповідача не визнавалась обов`язковою, заявником будь-яких доказів в підтвердження того, що нможливість участі у розгляді справи зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з введенням воєнного стану, не надано, а суд не бачить перешкод для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 24 грудня 2014 року № 99/2 зареєстровано приватну нотаріальну діяльність по Красноармійському міському нотаріальному округу Шаміголової Тетяни Йосипівни за адресою: 85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Горького, 51.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2016 року № 448/2 припинено діяльність приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 26 грудня 2016 року.

26 грудня 2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області сформовано лист до Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області № 1055/04-14, в якому повідомлено про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 .

Відповідно до Журналу реєстрації вихідної кореспонденції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за 2016 рік лист № 1055/04 був направлений на адресу Покровської ОДПІ 26 грудня 2016 року (а.с. 16 зворотній бік).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29 жовтня 2018 року № 287/2 зареєстровано приватну нотаріальну діяльність по Слов`янському міському нотаріального округу Шаміголової Тетяни Йосипівни за адресою: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Васильківська, 52.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23 листопада 2018 року № 623/4 припинено діяльність приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 03 грудня 2018 року.

03 грудня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області сформовано лист до Покровської ОДПІ у Донецькій області № 04-18/690, в якому повідомлено про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 .

Відповідно до Журналу реєстрації вихідної кореспонденції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за 2018 рік лист №04-18/690 06 грудня 2018 року (а.с. 19).

22 лютого 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила привести картку особового рахунку у відповідність та надати підтвердження про відсутність заборгованості та належне виконання податкових зобов`язань за 2016-2020 роки станом на 01 січня 2021 року.

Відповідач на вказану заяву листом від 26 березня 2021 року № 9948/6/05-99-24-11-28 повідомив, що нарахування єдиного внеску відбулось за 2017 рік у сумі 8448 грн., за 2018 рік у сумі 9828,72 грн., за 2020 рік у сумі 8556,24 грн. Інформація баз даних ДПС України є достовірною та відповідає діючому законодавству, законні підстави для коригування сум єдиного внеску відсутні. Також у листі зазначено, що від позивачки не надходили заяви за формою 7-ЄСВ. Лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19 квітня 2019 року №04-18-313 Щодо припинення приватної нотаріальної діяльності надійшов 26 квітня 2019 року. Разом із вказаним листом було отримано копії листів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2016 року №1055-04-14 та від 03 грудня 2018 року № 04-18-690.

На адвокатський запит відповідач листом від 16 квітня 2021 року № 12647/6/05-99-01-04-11 повідомив, що лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1055/04-14 було отримано 03 січня 2017 року.

На підтвердження вказаних обставин надано журнал реєстрації вхідної кореспонденції з інших організацій за 2017 рік (а.с. 26-33).

У травні 2021 року позивач звернулась до Головного управління ДПС у Донецькій області із заявою від 07 травня 2021 року № 22/01-16 про здійснення коригування в ІКП платника шляхом зменшення нарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність на суму 8448 грн. за 2017 р., на суму 9828, 72 грн. за 2018 р.

На вказану заяву відповідач листом від 10 червня 2021 року № 17921/6/05-99-24-04-29 повідомив, що для коригування нарахувань по єдиному внеску згідно чинного законодавства ГУ ДПС у Донецькій області спрямовано лист до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо уточнення періодів поновлення/реєстрації приватної нотаріальної діяльності. Після отримання відповіді, буде вжито заходи щодо коригування інтегрованої картки платника згідно діючого законодавства.

На адвокатський запит щодо здійснення коригування нарахувань з ЄСВ, відповідач листом від 06 липня 2021 року № 1964/6/05-99-24-04-29 повідомив, що станом на 02 липня 2021 року від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та від Головного територіального управління юстиції у місті Києві не отримано відповіді щодо припинення та поновлення приватної нотаріальної діяльності. Після отримання відповіді буде вжито заходи згідно діючого законодавства.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 березня 2020 року № 440/6 зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 по Київському міському нотаріальному округу за адресою: 01033, місто Київ, вул. Жилянська, 24, кабінет №2.

Відповідно до квитанцій № 0000030, № 0000038, № 0000064, № 0000079, №0000101, № 0000118, №0000148, № 0000167, №0000192, № 0000212, № 0000232, № 0000281, №0000332 позивачем сплачено єдиний внесок за період червень 2020 року серпень 2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно здійснював нарахування в інтегрованій картці платника податків позивача заборгованості та пені з єдиного внеску після отримання документально підтверджену інформації від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 , чим порушив права позивача та протиправно зарахував поточні платежі з єдиного внеску в рахунок погашення безпідставно нарахованого податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону № 2464-VI в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України ), незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

За приписами пункту 65.2 статті 65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, згідно з підпунктом 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

За положенням пункту 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до п. 177.2 ст. 177 та п. 178.3 ст. 178 цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Статтею 4 Закону України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року № 3425-XII встановлено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

З аналізу зазначеного вбачається, що діяльність нотаріуса підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не є працівником або зареєстрована як фізична особа-підприємець та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб, відповідно до вимог законодавства.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ), визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Отже, виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина 2 статті 2 Закону № 2464-VI).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;.

Пунктами 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Отже, законодавець розмежовує платників єдиного внеску на осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VІ, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Суд зазначає, що метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування

Платниками єдиного внеску є особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, в тому числі діяльність нотаріуса. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою незалежної професійної діяльності та отримання доходу від такої діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2464-VI облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону № 2464-VI, платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 1, 4 та 5 частини 1 статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням з Пенсійним фондом безоплатно надсилається повідомлення про взяття їх на облік.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац 2 частини 3 статті 16 Закону № 2464-VI).

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац 3 частини 1 статті 20 Закону № 2464-VI).

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац 3 частини 2 статті 20 Закону № 2464-VI).

Відповідно до статей 4, 6, 7, 8, 10, 12, 25, пунктів 9-2 - 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка відповідно до пункту 1 визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Підпунктом 4 розділу І Інструкції №449 визначено, що платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме: наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції №449 визначено, що для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону у розмірі 22 відсотків суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

За п. 5 Розділу IV «Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску» Інструкції 449, обчислення єдиного внеску податковими органами здійснюється на підставі актів документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску, яка подається до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Відповідно постанови Верховного суду від 5 березня 2019 року у справі № 807/216/16 та від 19 лютого 2019 року у справі № 825/809/16, оскільки на час виникнення спірних правовідносин уже була чинною Інструкція №449, положеннями якої визначено, що базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких він отриманий.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 30 Закону України «Про нотаріат» підставами припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса є, зокрема, подання приватним нотаріусом письмової заяви про припинення нотаріальної діяльності.

Частиною 1 статті 30-1 цього ж Закону встановлено, що припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 (далі- Порядок № 1162) визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Відповідно до розділу V Порядку № 1162 у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ згідно з додатком 4 до цього Порядку та копії таких документів: розпорядчого документа (рішення) власника або органу, уповноваженого на те засновницькими документами про ліквідацію; розпорядчого документа про утворення ліквідаційної комісії; розпорядчого документа про припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи.

Фізична особа знімається з обліку також за наявності довідки про смерть фізичної особи - платника або про визнання її померлою, безвісно відсутньою чи недієздатною згідно із законодавством за умови відсутності в такої особи боргу.

Проте, наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 затверджено Порядок обліку платників податків і зборів (далі порядок № 1588, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 2 п. 11.22 Розділу ХІ Порядку № 1588 зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та/або поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП; довідки за формою № 4-ОПП та інших документів, що видаються контролюючими органами платнику податків і підлягають поверненню до контролюючого органу.

Отже, Порядок № 1588 передбачає зняття з обліку за наявності однієї умови чи одночасно двох, а саме за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та/або поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку заяви (довідки). Тобто, Порядок передбачає за надходженням до відповідача відповідного рішення про припинення незалежної діяльності зняття з обліку такої особи.

Верховний Суд в постанові від 16 січня 2020 року у справі №560/1614/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, нотаріальну, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску є провадження такою особою нотаріальної діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, база нарахування єдиного внеску розраховується такою особою щомісяця виходячи з отриманого нею доходу, а за відсутності доходу у відповідному звітному році або окремому місяці звітного року, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити базу для нарахування ЄСВ, але її розмір не може бути більшим за максимальний та меншим за розмір мінімальної заробітної плати. Обчислення єдиного внеску в обов`язковому порядку здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Правове регулювання визначення бази нарахування єдиного внеску здійснюється виключно Законом № 2464-VI.

Матеріали справи свідчать, що станом на 31 грудня 2016 року у позивача нараховувалась переплата з єдиного внеску у розмірі 5366,61 грн. У період з 26 грудня 2016 року по 29 жовтня 2018 року діяльність приватного нотаріуса Шаміголової Тетяни Йосипівни була припинена, що підтверджується матеріалами справи.

Матеріалами справи підтверджено, що інформація про припинення позивачем нотаріальної діяльності направлялась до податкового органу Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, зокрема, було направлено лист від 26 грудня 2016 року № 1055/04-14 Щодо припинення приватної нотаріальної діяльності.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Донецькій області від 16 квітня 2021 року № 12647/06/05-99-01-04-11 вказаний лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було отримано Покровською ОДПІ 03 січня 2017 року.

Отже, 03 січня 2017 року податковим органом було отримано документально підтверджену інформацію від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 .

Відповідачем, у 2017 році відбулось нарахування єдиного внеску на суму 8448 грн., у 2018 році на суму 9828,72 грн.

Суд зазначає, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником або підприємцем в межах такої незалежної професійної діяльності, та що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності.

Згідно із п.4.1.4 пп.4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Практика Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків, слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи Серков проти України (заява № 39766/05), Щокін проти України (заяви № 23759/03 та №37943/06), які відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ( параграф 70).

Таким чином, оскільки особа припинила свою незалежну професійну діяльність, до неї не можуть застосовуватись положення Закону №2464 щодо нарахування та сплати єдиного внеску.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого та послідовного висновку про те, що нарахування відповідачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із такого виду діяльності позивача як здійснення незалежної професійної діяльності, не відповідає критерію «пропорційності», адже у такий спосіб не дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави та інтересами особи - позивача.

Таким чином, відповідач безпідставно здійснив нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із такого виду діяльності позивача як здійснення незалежної професійної діяльності.

Крім того, частина 3 статті 9 Закону № 2464-VI і пункт 10 розділу IV Інструкції №449 встановлюють, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (далі - Положення № 10-1).

З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом № 2464-VI (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435 (далі - Порядок № 435).

Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

Відповідно до п.19 розділу IV Порядку № 435, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності та одночасно є фізичними особами-підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.

З аналізу викладеної норми слідує, що обчислення єдиного внеску податковими органами здійснюється виключно на підставі актів перевірки, звітності, що подається платниками, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого).

Суд зазначає, що обчислення відповідачем єдиного внеску у спірний період здійснено не на підставі бухгалтерських чи інших документів, які підтверджують отримання доходу позивачем, актів перевірки чи звітності, що свідчить про необґрунтованість розрахунку бази нарахування єдиного внеску контролюючим органом.

Посилання апелянта на несвоєчасне надходженням до податкового органу інформації щодо припинення нотаріальної діяльності та не поданням позивачкою заяв за формою 7-ЄСВ чи 8-ОПП, суд не приймає, оскільки це не звільняє податковий орган від обов`язку дотримання вимог законодавства в частині розрахунку бази нарахування єдиного внеску та підстав для розрахунку єдиного внеску.

Таким чином, відповідач протиправно здійснював нарахування в інтегрованій картці платника податків позивачки заборгованості та пені з єдиного внеску, чим порушив права позивачки та внаслідок чого, як вбачається з інтегрованої картки, поточні платежі з єдиного внеску, зараховувались в рахунок погашення безпідставно нарахованого податкового боргу.

У відповідності до пункту 2 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 р. (далі Порядок № 422) (чинний в спірний період) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Згідно із пунктом 3 Порядку №422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. 4 Порядку №422).

Пунктом 5 Порядку №422 визначено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Аналогічні положення містяться у Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року №5.

Отже, інтегрована картка є документом, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми недоїмки та пені, які не підлягають сплаті в даному випадку, але в картці зазначені як наявна заборгованість, порушує права позивачки, оскільки відображає суму неіснуючого податкового боргу та впливає на стан подальших розрахунків.

Судом встановлено, що в інтегрованій картці платника податку не здійснено коригування, а саме не виключено відображений показник - суму єдиного внеску, що нарахована контролюючим органом за спірний період коли позивач не здійснював незалежну професійну діяльність.

На підставі викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9841/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9841/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 22 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.Д. Компанієць

А.В. Гайдар