Справа № 280/6343/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Справа № 280/6343/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 05.11.2022, ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивачка просить суд:

визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 06.10.2022 №924 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 08.10.2022 №1114о/с «По особовому складу», відповідно до якого наказано звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивачку;

поновити позивачку на посаді інспектора сектора інформаційної політики Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області;

стягнути з відповідача на користь позивачки суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09 жовтня 2022 року до дня поновлення на посаді інспектора сектора інформаційної політики Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Крім того, просить судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 07.11.2015 вона працювала в поліції, станом на 23.02.2022 на посаді інспектора сектору інформаційної підтримки Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, звання - старший лейтенант. Позивачка станом на 24.02.2022 і до 30.06.2022 знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю малолітньою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 у декреті). Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 04.07.2022 №673о/с з 28.06.2022 позивачка перебувала у підпорядкуванні ГУНП в Дніпропетровській області. Позивачка не погоджується з оскаржуваними наказами відповідача, оскільки нормативними актами не передбачено, що поліцейський має виконувати обов`язки виключно в якомусь кабінеті чи за якоюсь адресою, відсутній організаційно-розпорядчий документ щодо визначення робочого місця позивачки. Вважає висновки службового розслідування безпідставними та протиправними, службове розслідування неповним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.11.2022 відкрите спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

29.11.2022 від відповідача до суду надійшла заява про надання доказів.

Відповідач позов не визнав, у поданому 09.12.2022 відзиві посилається на те, що 21.09.2022 до керівництва відповідача надійшов рапорт начальника Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за фактом можливого порушення службової дисципліни позивачкою. Під час проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу відповідача від 30.06.2022 №919о/с позивачка приступила до виконання службових обов`язків після відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Цього ж дня вона написала рапорт про надання їй дозволу для постановки на облік у ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку з тим, що має малолітню дитину, яку не має з ким залишити у м. Запоріжжі. Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від0.4.07.2022 №673о/с позивачка стала на облік, з 28.06.2022 перебувала у підпорядкуванні ГУНП в Дніпропетровській області. На виконання вимог наказу НПУ №636 від 09.09.2022 наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.09.2022 №843 о/с позивачку виключено з 19.09.2022 з тимчасового підпорядкування ГУНП в Дніпропетровській області з направленням до відповідача, про що її було ознайомлено 16.09.2022 під особистий підпис. 15.09.2022 позивачці за допомогою телефонного зв`язку доведено вимогу наказу НПУ №636 від 09.09.2022, однак позивачка проігнорувала вказані вимоги та поінформувала, що не може здійснити виїзд до м. Запоріжжя у зв`язку з тим, що вона розлучена та виховує малолітню дитину сама, яку не має з ким залишити. Також позивачці за допомогою месенджеру WhatsApp 09.09.2022, 15.09.2022, 19.09.2022 та 20.09.2022 доведено вимоги вищевказаного наказу та ще раз наголошено щодо необхідності прибуття у розпорядження відповідача для подальшого проходження служби за місцем дислокації в м. Запоріжжя. 20.09.2022 та в період з 21.09.2022 до 05.10.2022 позивачка до відповідача не з`явилась та не повідомили про наявність поважних причин свого неприбуття, довідки про тимчасову непрацездатність не надала та повідомила, що на лікарняному не перебуває. 29.09.2022 за допомогою месенджерів WhatsApp, Telegram та Viber позивачці направлено лист про виклик для надання пояснень. В своєму поясненні позивачка відмовилась від написання рапорту про звільнення зі служби., рішення залишитися проживати в Дніпропетровській області остаточне, на лікарняному не перебуває. В ході службового розслідування було опитано позивачку, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відсутність попередніх стягнень та бездоганна поведінка позивачки були враховані під час прийняття оскаржуваних наказів. Обставини, які обтяжують відповідальність позивачки, відсутні. Позивачка порушила вимоги п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присягу працівника поліції, п.п. 1, 4 та 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-ІХ, вчинивши дисциплінарний проступок. Дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни позивачкою допущено під час дії воєнного стану на території України. Дисциплінарний проступок полягає у не виконанні наказу керівництва без вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні такого наказу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Станом на 20.02.2023 інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проходила службу на посаді інспектора сектору інформаційної підтримки Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Наказом відповідача від 04.04.2022 №282 визначено тимчасове місце розташування (дислокації) територіальних підрозділів, підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, в тому числі Пологівського районного відділу поліції, м. Запоріжжя, поліцейським, в тому числі тим, які виконували свої посадові обов`язки у м. Пологи (смт Більмак, м. Токмак) визначене місце служби м. Запоріжжя.

З 20.04.2022 позивачка набула статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 20.04.2022 №1238-.

В період до 30.06.2022 позивачка перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до наказу відповідача від 30.06.2022 №919 о/с позивачка приступила до виконання службових обов`язків після зазначеної відпустки. Цього ж дня позивачка склала рапорт про надання їй дозволу для постановки на облік до ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку з тим, що має малолітню дитину, яку не має з ким залишити в м. Запоріжжі.

Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 04.07.2022 №673 о/с позивачка з 28.06.2022 перебувала у підпорядкуванні ГУНП в Дніпропетровській області, фактично проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 2 наказу Національної поліції України від 09.09.2022 №636 наказано керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України, крім зазначених у пункті 1 цього наказу, забезпечити виключення з 19.09.2022 з тимчасового підпорядкування поліцейських ГУНП в Донецькій, Запорізькій, Харківських областях та їх направлення в розпорядження зазначених ГУНП.

Позивачці було доведено вимоги зазначеного наказу засобами месенджеру WhatsApp 09.09.2022, 15.09.2022, 19.09.2022 та 20.09.2022.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.09.2022 №843о/с, виданим на виконання наказу Національної поліції України від 09.09.2022 №636, позивачку серед інших було виключено з 19.09.2022 з тимчасового підпорядкування ГУНП в Дніпропетровській області з направленням в розпорядження відповідача. З даним наказом позивачка була ознайомлена під особистий підпис 16.09.2022.

В період з 20.09.2022 по 05.10.2022 позивачка на службу до ГУНП в Запорізькій області (Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29) не прибула, що зафіксовано відповідними актами про відсутність на службі.

21.09.2022 на ім`я начальника ГУНП в Запорізькій області начальником Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області подано рапорт щодо відсутності позивачки на службі.

Наказом відповідача від 22.09.2022 №764 було призначене службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію з приводу неприбуття позивачки на службу в ГУНП в Запорізькій області.

26.09.2022 позивачку було викликано для надання пояснень на 28.09.2022 на 18:00 за місцезнаходженням відповідача.

28.09.2022 позивачкою були надані власні письмові пояснення, в яких вона зазначила, що перебувала на обліку в Дніпровському районному управлінні поліції ГУНП в Дніпропетровській області через побоювання за життя та здоров`я своєї дитини. 16.09.2022 її було ознайомлено із наказом НПУ від 09.09.2022 №636 та наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.09.2022 №843о/с. На початку вересня начальник СКЗ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Турбар О.В. та старший інспектор СКЗ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Нехай Г.В., інспектор СКЗ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Старіченко Т.В. неодноразово повідомляли про необхідність прибуття до Запорізької області для несення служби, проте позивачка повідомляла, що прибути не може через те, що не має з ким залишити дитину в м. Запоріжжі. Відмовилась від написання рапорту про звільнення зі служби в поліції. Факт направлення їй наказів у месенджерах підтвердила. Заявила про своє остаточне рішення лишитися в Дніпропетровській області. Статусу одинокої матері не має, до пільгових категорій не належить, на лікарняному не перебуває.

В ході службового розслідування було опитано 01.10.2022 старшого інспектора СКЗ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Нехай Г.В., 27.09.2022 інспектора СКЗ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Старіченко Т.В. та на ім`я голови дисциплінарної комісії був поданий рапорт начальником СКЗ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Турбар О.В., отримано інформацію про не оформлення в період з 04.07.2022 по 30.09.2022 на ім`я позивачки листка непрацездатності.

Висновками від 06.10.2022 службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у рапорті начальника Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області полковника поліції ОСОБА_4 , виснувало, що викладені у зазначеному рапорті порушення службової дисципліни позивачкою знайшли своє підтвердження, за скоєння значного дисциплінарного проступку під час дії воєнного стану на території України, порушень вимог нормативних актів та зазначеного наказу НПУ від 09.09.2022 №636, що виразилось у неприбутті до ГУНП в Запорізькій області для переходу у підпорядкування керівника відповідного управління, відділу та відділення поліції ГУНП в Запорізькій області, відсутності на служби без поважних причин з 20.09.2022 до позивачки застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом відповідача від 06.10.2022 №924, за скоєння значного дисциплінарного проступку під час дії воєнного стану на території України, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 та 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, пункту 2 наказу НПУ від 09.09.2022 №636 «Про зміни в організації несення служби окремих поліцейських головних управлінь Національної поліції в Донецькій, Запорізькій та Харківській областях», що виразилось у неприбутті до ГУНП в Запорізькій області для переходу у підпорядкування керівника відповідного управління, відділу та відділення поліції ГУНП в Запорізькій області, відсутності на службі без поважних причин з 20.09.2022, до позивачки застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом відповідача від 08.10.2022 №1114о/с позивачку звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частин 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Копії оскаржуваних наказів та оригінал трудової книжки вручено позивачці 08.10.2022 під розписку, якою позивачка також підтвердила не перебування станом на 08.10.2022 на лікарняному чи у відпустці.

Вважаючи оскаржувані накази протиправними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом №580-VIII.

Частиною 1 статті 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 та 6 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктом 1, 4 та 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Згідно з положеннями статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, проводиться службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пунктом 1, 2 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 4 розділу V Порядку №893 визначено, що службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п.2 розділу VІ Порядку №893).

За положеннями частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (частина 2 статті 5 Дисциплінарного статуту).

Згідно частини 5 статті 5 Дисциплінарного статуту, виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Отже, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягне за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

04.04.2022 ГУНП в Запорізькій області видано наказ №282 Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя, яким, відповідно до статті 8 Конституції України, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку із неможливістю виконання завдань і повноважень поліції деякими територіальними підрозділами поліції ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування та дислокації яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, а також наявною інформацією про загрозу вчинення стосовно поліцейських, працівників поліції та членів їх сімей насильницьких дій, що загрожують їх життю і здоров`ю, свободі пересування з метою схилення до співпраці з військами Російської Федерації і російською окупаційною владою:

- пункт 1.4. У зв`язку із захопленням окупаційними військами Російської Федерації деяких населених пунктів Запорізької області, м. Запоріжжя визначено тимчасовим місцем розташування (дислокації) наступних територіальних підрозділів, підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області: Пологівський районний відділ поліції: відділення поліції №2 Пологівського районного відділу поліції (смт. Більмак); відділення поліції №3 Пологівського районного відділу поліції (м. Токмак).

- пункт 2. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, які виконували свої посадові обов`язки, крім іншого, в м. Пологи (смт Більмак, м. Токмак) визначити місце служби (роботи) м. Запоріжжя.

Позивачка проходила службу в Пологівському РВП, який визначений у пункті 1.4 зазначеного наказу.

Факт обізнаності позивачки із зазначеним наказом підтверджується фактом долучення нею його копії до матеріалів позовної заяви.

В період до 30.06.2022 позивачка перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З 28.06.2022 позивачка перебувала на обліку в ГУНП в Дніпропетровській області.

Пунктом 2 наказу Національної поліції України від 09.09.2022 №636 наказано керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України, крім зазначених у пункті 1 цього наказу, забезпечити виключення з 19.09.2022 з тимчасового підпорядкування поліцейських ГУНП в Донецькій, Запорізькій, Харківських областях та їх направлення в розпорядження зазначених ГУНП.

Позивачці було доведено вимоги зазначеного наказу засобами месенджеру WhatsApp 09.09.2022, 15.09.2022, 19.09.2022 та 20.09.2022.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.09.2022 №843о/с, виданим на виконання наказу Національної поліції України від 09.09.2022 №636, позивачку серед інших було виключено з 19.09.2022 з тимчасового підпорядкування ГУНП в Дніпропетровській області з направленням в розпорядження відповідача. З даним наказом позивачка була ознайомлена під особистий підпис 16.09.2022.

Отже, позивачці достовірно було відомо про необхідність прибуття до ГУНП в Запорізькій області з 20.09.2022 для подальшого проходження служби.

В період з 20.09.2022 по 05.10.2022 позивачка на службу до ГУНП в Запорізькій області (Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29) не прибула, що зафіксовано відповідними актами про відсутність на службі.

Факт неприбуття до м. Запоріжжя для подальшого проходження служби в поліції в складі ГУНП в Запорізькій області з 20.09.2022 не заперечується позивачкою та підтверджується матеріалами справи, зокрема її письмовими поясненнями від 28.09.2022.

Отже, викладені в висновку службового розслідування факти неприбуття позивачки до ГУНП в Запорізькій області для подальшого проходження служби, на не виконання наказів Національної поліції України від 09.09.2022 №636 та ГУНП в Дніпропетровській області від 15.09.2022 №843о/с підтверджується як позивачкою, так і матеріалами справи.

Зі змісту наказу відповідача від 06.10.2022 №924 вбачається, що дисциплінарний проступок, вчинений позивачкою, полягає у неприбутті до ГУНП в Запорізькій області для переходу у підпорядкування керівника відповідного управління, відділу та відділення поліції ГУНП в Запорізькій області, відсутності на службі без поважних причин з 20.09.2022.

В обґрунтування позову позивачка зазначає про неналежне проведення службового розслідування, порушення вимог ч.ч. 1, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту та п.п. 1, 4 розділу 5 Порядку №893 (не було зібрано й перевірено відомості про обставини, що мають значення для справи, не прийнято до уваги, що залишилася з малолітньою дитиною, яка потребує стороннього догляду, одна, що об`єктивно перешкоджало їй, проживаючи в Дніпропетровській області, працювати в м. Запоріжжя, була вірною Присягі українському народові, не було встановлено обставин, що знімають безпідставні звинувачення з поліцейського).

За приписами п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Судом встановлено, що службове розслідування, за наслідками якого видано оскаржувані накази проведено із додержанням приписів Порядку №893, зокрема, було опитано позивачку з приводу невиконання нею наказів та неприбуття на службу з 20.09.2022, а також інших осіб, які інформували позивачку про необхідність прибуття на службу, що визнається позивачкою у письмових поясненнях, наданих під час службового розслідування. Доводи позивачки щодо неврахування дисциплінарною комісією обстави, яка перешкоджала їй у проходженні служби в місті Запоріжжя, не спростовуються факт невиконання нею наказів та неприбуття 20.09.2022 на службу без повідомлення про причини неприбуття, а відтак, без поважних причин.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи, як сам позов не містять будь-якої інформації щодо вжиття позивачкою заходів для повідомлення відповідача, шляхом подання відповідного рапорту на адресу свого безпосереднього керівника чи керівника відповідача, про неможливість прибуття на службу в визначений час чи рапорту про переведення до іншого територіального підрозділу Національної поліції України.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту регламентовано відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану, частиною 2 якої передбачено, що у разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень.

Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Факт обізнаності позивачки із викликом для надання пояснень на 28.09.2022 підтверджується фактом надання позивачкою відповідних письмових пояснень саме 28.09.2022, відповідно право позивачки на участь у службовому розслідуванні було нею реалізоване повною мірою, а її виклик для надання пояснень здійснений у спосіб, регламентований ст. 27 Дисциплінарного статуту.

Факти невиконання прямих наказів Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, неприбуття для продовження служби в поліції в м. Запоріжжя, неповідомлення у встановлений спосіб про причину неприбуття, яка може бути визнана поважною, небажання позивачкою продовження служби в поліції на території міста Запоріжжя (яка є територією України), свідчать про порушення позивачкою службової дисципліни, скоєння значного дисциплінарного проступку.

За правилами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що як позивач, так і відповідач повинні довести обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення. Встановлений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності у позивачки дитини, а так само, що вона є єдиним з батьків цієї дитини, доказів неможливості залишення позивачкою дитини, доказів відсутності за дитиною стороннього догляду, окрім як позивачкою.

Слід наголосити на тому, що, позивачка погодившись проходити службу в поліції, добровільно погодилась на усі ризики, пов`язані з проходженням такої служби, як і взяла на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, серед іншого: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють тощо.

В пункті 5 розділу 1, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, видно, що законодавець висуває підвищенні вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.1-3 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивачки стягнення у вигляді звільнення зі служби за дисциплінарний проступок.

При цьому, суд відхиляє доводи позивачки про те, що законодавством чи наказами відповідача не було визначене місце виконання поліцейським його обов`язків, оскільки позивачкою додано до позову копію наказу відповідача від 04.04.2022 №282, пунктом 2 якого визначене місце служби (роботи), в тому числі і позивачки, - м. Запоріжжя.

Станом на час розгляду справи наказ ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м.Запоріжжя не скасовано, відомості щодо його оскарження в судовому порядку у суду відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено факт допущення позивачкою дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до позивачки правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а отже оскаржувані накази ГУНП в Запорізькій області скасуванню не підлягають. Відтак, позовні вимоги в даній частині задоволенню не полягають.

Відповідно, не підлягають задоволенню і решта позовних вимог, які є похідними від вимог про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів ГУНП в Запорізькій області.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної заяви розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 20.02.2023.

Суддя Р.В. Кисіль