Справа № 440/2595/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2595/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Сенчанської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сенчанської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради від 29.09.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність", яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:006:0042, із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів та передачі її у власність;

- зобов`язати Сенчанську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:006:0042, із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів, та передати у власність.

Позивач обґрунтовує позов посиланням на протиправність рішення відповідача. Зазначає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області під час розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 було перевірено та встановлено, що земельна ділянка є вільною і не відноситься до нерозподілених земельних часток (паїв), у зв`язку з чим було прийнято наказ №3677-СГ від 21.05.2021 з дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Сенчанської (Ісковецької) сільської ради Миргородського (колишнього Лохвитського) району Полтавської області за межами населених пунктів. Позивач вважає відмову у затвердженні проекту землеустрою необґрунтованою та безпідставною, посилаючись на те, що в оскаржуваному рішенні не наведено жодної передбаченої Земельним кодексом України підстави для відмови.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/2595/22; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

28.04.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У наданому відзиві представник відповідача зазначив, що без погодження, відому і дозволу сільської ради, самовільно ТОВ "Земельний радник", яке виготовляло проект, підготувало матеріали для поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0040 площею 2.4469 на дві земельні ділянки: площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:006:0042 та площею 0,4469 га з кадастровим номером :00:006:0041. Після проведення поділу реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0042 площею 2,0000 га в Державному земельному кадастрі проведена 10.08.2021.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №3677-СГ від 21.05.2021 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Сенчанської (Ісковецької) сільської ради Миргородського (Лохвитського) району Полтавської області орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

У 2021 році за заявою позивача та відповідно до завдання на виконання робіт з розробки проекту землеустрою Товариством з обмеженою відповідальністю "Земельний радник" розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Сенчанської (Ісковецької) сільської ради Миргородського (Лохвитського) району Полтавської області.

10.08.2021 відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру з присвоєнням їй кадастрового номера :00:006:0042, що підтверджено копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 29.09.2021 №136 "Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність" відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер :00:006:0042, розташованої за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області у зв`язку з невідповідністю його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (на підставі статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"), оскільки земельна ділянка належить до нерозподілених земельних часток (паїв).

Не погодившись з цим рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої цієї статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною десятою статті 118 Земельного Кодексу України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з частинами восьмої-десятої статті 186 Земельного Кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Отже, Земельний кодекс України встановлює повноваження на прийняття органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність та визначає вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні документації із землеустрою: невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Матеріалами справи підтверджено, що на земельну ділянку, яку бажає отримати позивач у власність для ведення особистого селянського господарства, було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

В оскаржуваному рішенні підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (на підставі статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)") у зв`язку з тим, що земельна ділянка належить до нерозподілених земельних часток (паїв).

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано Законом України від 05.06.2003 № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі за текстом - Закон № 899-IV).

Статтями 1 та 2 вказаного Закону визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Цим Законом повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) надані сільським, селищним, міським радам в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) (стаття 5 цього Закону).

Відповідно до статті 13 Закону № 899-IV нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

У разі якщо до 01.01.2025 власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

Аналізуючи вищенаведені приписи законодавства, можна дійти висновку, що нерозподілені частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а лише перебувають у розпорядженні відповідних рад до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №560/6202/20, постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17 та Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 820/725/17.

Як наведено у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №560/6202/20: органи місцевого самоврядування мають право тимчасово розпоряджатися землями колективної власності шляхом передачі їх в оренду до моменту державної реєстрації права власності на них, з 2025 року звертатись до суду із заявою про передачу до комунальної власності земельних ділянок колективної власності в порядку визнання майна безхазяйним (із встановленням права власників невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок, які з поважних причин пропустили строк виділення їх в натурі (на місцевості) та безоплатно одержати земельні ділянки із земель комунальної власності.

У відзиві до позовної заяви представник відповідача зазначив, що з 01.01.2016 реєстрація права оренди невитребуваних земельних ділянок здійснюється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто з цієї дати при укладанні договору оренди нерозподіленої земельної ділянки/невитребуваного паю право оренди реєструється в Держреєстрі прав без держреєстрацїї права власності на такі земельні ділянки (частина перша статті 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІV). При цьому, положеннями статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. 18.12.2020 до Сенчанської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку техдокументацїї із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 2.56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" з наданням викопіювання земельної ділянки, яка є предметом спору. 29.01.2021 рішенням № 44 четвертої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради ТОВ "РАЙЗ-СХІД" був наданий дозвіл на розробку техдокументацїї на вказану земельну ділянку. При виготовленні технічної документації точна площа земельної ділянки була визначена як 2,4469 га та присвоєний кадастровий номер :00:006:0040.

Також зазначено, що 25.06.2021 до Сенчанської сільської ради звернулось ТОВ "РАЙЗ-СХІД" з клопотанням про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 10.0577 га в кількості 9 ділянок та передачі в оренду, однією з яких є ділянка площею 2,4469 га з кадастровим номером :00:006:0040. 13.07.2021 рішенням № 19 десятої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради затверджено технічні документації із землеустрою та передані земельні ділянки як нерозподілені земельні частки (паї) в оренду. 14.07.2021 між Сенчанською сільською радою та ТОВ "РАЙЗ-СХІД" укладений договір оренди землі на земельну ділянку площею 2,4469 га з кадастровим номером :00:006:0040 терміном на 7 років або до моменту отримання власником правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку. При зверненні орендаря - ТОВ "РАЙЗ-СХІД" - до державного реєстратора для реєстрації права оренди землі за цим договором з`ясувалось, що з невідомих відповідачу причин і обставин, безпідставно, земельна ділянка з кадастровим номером :00:006:0040 площею 2,4469 га вже не існує, Поземельна книга на неї закрита, державна реєстрація земельної ділянки скасована Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, її поділено. При з`ясуванні обставин "зникнення" земельної ділянки стали відомі факти, що без погодження, відому і дозволу сільської ради, самовільно ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ РАДНИК", яке виготовляло проект, підготувало матеріали для поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0040 площею 2,4469 га на дві земельні ділянки: площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:006:0042 та площею 0,4469 га з кадастровим номером :00:006:0041. Після проведення незаконного поділу реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0042 площею 2,0000 га в Державному земельному кадастрі проведена 10.08.2021. Право власності на ці земельні ділянки не зареєстровані до цього часу, про що свідчать витяги з ДЗК про земельну ділянку.

26.08.2021 гр. ОСОБА_1 подав заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. До заяви було додані копія проекту землеустрою та копія витягу з ДЗК. Відповідно до наданого на затвердження проекту землеустрою та можливістю ознайомлення з відповідними матеріалами проекту з`ясувалось, що гр. ОСОБА_1 подавав клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на надання дозволу на виготовлення саме проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, а не на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки, хоча викопіювання земельної ділянки (сформованої) подавалось на поділ землі.

Зазначено, що на даний час форма власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:006:0042 як комунальна власність не зареєстрована, що підтверджується витягом з ДЗК і не може бути зареєстрована, оскільки це є нерозподілений пай і до 01.01.2025 комунальна власність на неї не може бути зареєстрована за Сенчанською сільською радою.

Відповідно до частин першої та другої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Частинами п`ятою - сьомою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Згідно з частинами дев`ятою та десятою статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з матеріалами справи форма власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:006:0042 як комунальна власність не зареєстрована.

Отже, спірна земельна ділянка не відноситься до земель, які на підставі Земельного кодексу України вважаються власністю територіальної громади.

Суд зазначає, що у пояснювальній записці проекту землеустрою ТОВ "Земельний радник" щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , яка розташована на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, наведено, що земельні ділянки відводяться за рахунок сформованої ділянки з кадастровим номером №:00:006:0040 комунальної власності. Після поділу земельної ділянки з кадастровим номером №:00:006:0040 утворилась одна ділянка площею 2,0000 га, яка відводиться у власність гр. ОСОБА_1 , і одна земельна ділянка площею 0,4469 га, яка залишається в комунальній власності Сенчанської сільської ради.

При цьому, відповідно до зазначеного проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 подавав клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на надання дозволу на виготовлення саме проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, а не на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Водночас, право прийняття організаційно-управлінських рішень у частині розпорядження спірною земельною ділянкою належатиме Сенчанській сільській раді Миргородського району Полтавської області після проведення державної реєстрації права комунальної власності відповідно до чинного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем доведено відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення 12 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради від 29.09.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність" та зобов`язання Сенчанську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:006:0042, із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів, та передати у власність.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Інші доводи позивача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Проте у цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Сенчанської сільської ради (вул. Героїв України 8, с. Сенча, Миргородський район, Полтавська область,37254, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Канигіна Т.С.