Справа № 460/49986/22
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2023 року м. Рівне №460/49986/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської міської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Рівненської міської ради (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у відмові Рівненської міської ради надати інформацію ОСОБА_1 на запит про доступ до публічної інформації від 07.07.2022 та зобов`язати Рівненську міську раду надати ОСОБА_1 публічну інформацію згідно з переліком питань в письмовому вигляді, шляхом надсилання на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прізвище, ім`я, по батькові людей, які у травні, червні 2022 року отримали службове житло чи їм погоджено в отриманні службового житла в Рівному;

- надати скановані клопотання від офіційних установ до виконавчого комітету ради, про надання службових житлових приміщень їхнім працівникам, які були погоджені в травні, червні 2022 року;

- надати скановані рішення виконавчого комітету ради про виділення службового житла працівникам цих установ за травень, червень 2022 року;

- надати назви вулиць та номери будинків, які погоджені виконавчим комітетом на виділення як службове приміщення в травні, червні 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства, не надав інформацію на запит позивача.

Зажадана інформація є публічною, зафіксована на матеріальних носіях (в письмових документах - рішеннях Рівненської міської ради), є готовим продуктом, що зберігається у відповідача, який є належним розпорядником публічної інформації, становить суспільний інтерес.

Крім того, відповідач не навів конкретну підставу у відмові в наданні інформації, натомість, у відповіді вдався до оціночних суджень та послався на нерелевантні норми законодавства.

Ухвалою суду від 14.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

29.12.2022 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Під час дії в Україні воєнного стану на законодавчому рівні визначено повноваження органів місцевого самоврядування щодо обмеження у збиранні, зберіганні, використанні, поширенні інформації, зокрема конфіденційної, про особу без її згоди.

Відповідно до поданого ОСОБА_1 запиту, інформація, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові осіб, які отримали службове житло чи їм погоджено в отриманні службового житла в місті Рівному, назви вулиць, номери будинків, які погоджені виконавчим комітетом на виділення, як службове приміщення, в травні, червні 2022 року, а також документи, які містять такі відомості, в розумінні норм чинного законодавства є інформацією з обмеженим доступом.

Поширення такої інформації без згоди відповідної особи є порушенням законодавства.

У зв`язку із військово-збройною агресією проти України розголошення публічної інформації щодо отримувачів службового житла може становити шкоду, яка полягає в імовірній небезпеці, загрозі життю та здоров`ю працівників органів прокуратури, державної влади та місцевого самоврядування, їхніх близьких та рідних.

Крім того, ні запитом позивача, ні аргументами позову не підтверджено суспільний інтерес, що переважав би шкоду, яку могло б завдати розголошення у листі інформації.

Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

10.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою заперечення, викладені у відзиві, є необґрунтованими.

Зокрема, після введення воєнного стану в Україні дія відповідних законодавчих норм не призупинялася та не скасовувалася, тобто щодо них продовжує діяти презумпція відкритості.

Крім того, з опублікованою статтею щодо приховування відповідачем інформації про прокурорів, кому було надано службові квартири, ознайомилося 16288 осіб, що свідчить про цікавість читачів до такої інформації.

Отже, запитувана інформація має вагомий суспільний інтерес, адже відкритість доступу до неї дає можливість проаналізувати справедливість розподілу житла між працівниками правоохоронних органів.

Позивач просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Журналістка агенції журналістських розслідувань "Четверта влада" ОСОБА_1 07.07.2022 повторно надіслала до Рівненської міської ради запит на доступ до публічної інформації (а.с.4), в якому просила надати таку публічну інформацію:

- прізвище, ім`я, по батькові людей, які у травні, червні 2022 року отримали службове житло чи їм погоджено в отриманні службового житла в Рівному;

- надати скановані клопотання від офіційних установ до виконавчого комітету ради, про надання службових житлових приміщень їхнім працівникам, які були погоджені в травні, червні 2022 року;

- надати скановані рішення виконавчого комітету ради про виділення службового житла працівникам цих установ за травень, червень 2022 року;

- надати назви вулиць та номери будинків, які погоджені виконавчим комітетом на виділення як службове приміщення в травні, червні 2022 року.

Листом від 12.08.2022 №05-1587 (а.а.с.6-7) Рівненська міська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що на період дії правового режиму воєнного стану може бути обмежено передбачене ст.34 Конституції України право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

У запитуваній інформації ставиться питання, зокрема, про надання відомостей про отримувачів службового житла, прізвище, ім`я, по батькові особи, назва органу, де працює, а також назва вулиці, де знаходиться службова квартира.

Тобто, у воєнний час збирається інформація про працівників державних органів, місцезнаходження жилих приміщень, тобто їх місце проживання.

Згідно із ст.11 Закону України "Про інформацію", до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про адресу. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Через військову агресію Російської Федерації проти України розголошення публічної інформації щодо отримувачів службового житла (П.І.П.), назви органу, де працюють, а також назви вулиці, де знаходиться службова квартира, може становити шкоду, яка полягає у ймовірній небезпеці, загрозі життю та здоров`ю працівників органів державної та місцевого самоврядування, правоохоронних органів, їхніх рідних і близьких, зазначеному майну.

Відповідь на запитувану інформацію може бути надана після припинення (скасування) правового режиму воєнного стану в Україні з дотриманням положень Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Вважаючи бездіяльність відповідача у наданні публічної інформації протиправною, позивач звернулася із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст.32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VІ, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №2939-VІ, право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

У силу вимог ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №2939-VІ, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що запит ОСОБА_1 від 07.07.2022 відповідає вимогам, встановленим ч.5 ст.19 Закону №2939-VІ.

Частиною 1 статті 13 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Судом встановлено, що Рівненська міська рада є розпорядником інформації в розумінні Закону №2939-VІ, а запитувана позивачем інформація є публічною.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VІ, розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

За приписами ч.1 ст.22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч.ч.1 ст.6 Закону №2939-VI, інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2939-VI, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Суд зазначає, що положення ч.2 ст.6 Закону №2939-VI передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 цього Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі "трискладового тесту".

Отже, тягар доведення того, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

Відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Як встановлено судом, відповідач відмовив позивачу у наданні зажаданої нею інформації у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації, оскільки розголошення такої інформації може становити шкоду, яка полягає у ймовірній небезпеці, загрозі життю та здоров`ю працівників органів державної та місцевого самоврядування, правоохоронних органів, їхніх рідних і близьких, зазначеному майну.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За правилами ч.1 ст.7 Закону №389-VIII, воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022 (далі - Указ №64/2022), у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в України" від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно з п.3 Указу №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Таким чином, з виданням Президентом України Указу №64/2022 може обмежуватися передбачене ст.34 Конституції України право людини і громадянина на отримання, зберігання та поширення інформації, проте, як зазначено в цій нормі, таке обмеження може бути застосовано лише законом - нормативно-правовим актом, що приймається Верховною Радою України.

Жодного закону щодо обмеження прав на отримання, зберігання та поширення інформації у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану Верховною Радою прийнято не було.

Отже, обмеження відповідачем позивача в доступі до інформації, яку остання зажадала запитом від 07.07.2022, є протиправним.

Суд критично оцінює твердження відповідача у відповіді на запит та у відзиві на позовну заяву про те, що позивач у воєнний час збирає інформацію про місце проживання отримувачів службового житла, тобто, інформацію, яка є конфіденційною та не може бути надана без згоди таких осіб.

Згідно із ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.112.2003 №1382-IV, місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1991 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII), не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

За приписами пп.2 п.42 Правил поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, до поштової адреси належать відомості про: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку), номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області; поштовий індекс; країну призначення.

Судом встановлено, що запит позивача про надання публічної інформації від 07.07.2022 не містить прохання про надання відомостей про місце проживання осіб, які отримали службове житло, їх адрес.

Відтак, посилання відповідача на ст.11 Закону №2657-XII є неспроможними.

Відповідно до ч.6 ст.22 Закону №2939-VI, відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з ч.7 ст.22 Закону №2939-VI, у рішенні про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату надсилання або вручення повідомлення про відстрочку; 3) причини, у зв`язку з якими запит на інформацію не може бути задоволений у встановлений цим Законом строк; 4) строк, у який буде задоволено запит; 5) підпис.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.263 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності зупиняється якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила).

Вказаною нормою Цивільного кодексу України надано визначення поняття "непереборної сили".

Визначення поняття "непереборної сили" міститься також у ст.141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР.

Відповідно до ч.1 вказаної статті, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 ст.141 вказаного Закону).

Суд зазначає, що зазначені обставини непереборної сили є форс-мажорами, які унеможливлюють виконання зобов`язань суб`єктами господарювання. Поряд з цим, такі обставини не є обставинами непереборної сили в контексті застосування положень Закону №2939-VI.

Суд звертає увагу на те, що жодна з територіальних громад Рівненської області не включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (в редакції наказу від 14.07.2022 №152), зареєстровано в Міністерстві юстиції 25.04.2022 за №453/37789.

Крім того, у відповіді на запит позивача відповідач вказує на те, що шкода від оприлюднення запитуваної інформації в умовах воєнного стану переважає суспільний інтерес в її отриманні, який не зумовлений потребами національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону №2657-XII, предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Відтак, перелік видів інформації, що може бути предметом суспільного інтересу, не є вичерпним.

У запиті на доступ до публічної інформації від 07.07.2022 позивач стверджувала, що нею збирається інформація про забезпечення рівнян службовим житлом з метою підготовки відповідного інформаційного матеріалу.

Відповідно до пп.2) п.а) ч.1 ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності (власні (самоврядні) повноваження).

За приписами пп.пп.5), 6) п.б) ст.30 Закону №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням, надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату (делеговані повноваження).

Враховуючи наведені повноваження відповідача та оцінюючи гостроту житлової проблеми в Україні в цілому та в Рівненській територіальній громаді зокрема, суд дійшов висновку про те, що зажадана позивачем публічна інформація є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, а її поширення сприятиме розумінню членами територіальної громади умов та причин, які були основою для прийняття Рівненською міською радою рішень про надання службового житла.

Суд зазначає, що відповідач не надав переконливих доказів, що шкода від оприлюднення запитуваної інформації в умовах воєнного стану переважатиме суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідач стверджує, що оприлюднення наданої позивачу інформації може бути використано протиправно в умовах війни, тобто вказує на ймовірність заподіяння шкоди, проте належних та достовірних доказів невідворотності настання шкоди не надає.

Оскільки обмеження доступу до конкретної інформації допускається за умови застосування її розпорядником у сукупності вимог п.п.1-3 ч.2 ст.6 Закону №2939-VI, то відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з наведених вище трьох підстав означає, що обмеження доступу до публічної інформації є необґрунтованим.

При цьому, таке обмеження доступу до інформації здійснюється шляхом відмови в задоволенні запиту відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону №2939-VI, однак не при відстрочці в задоволенні запиту.

За таких обставин, відповідач безпідставно листом від 12.08.2022 №05-1587 відстрочив задоволення запиту на доступ до публічної інформації від 07.07.2022 до припинення (скасування) правового режиму воєнного стану в Україні.

Встановлення відстрочки для надання відповіді на запит на отримання публічної інформації повинно бути співрозмірним із запитуваною інформацію. Суд зважає, що на території України оголошено воєнний стан, водночас, право на отримання інформації є конституційним правом особи, яке у встановленому порядку (законом) у зв`язку з введенням такого стану обмежено не було.

Отже, в ході судового розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії, які полягають у невмотивованому відстроченні надання відповіді на запит позивача.

При цьому, суд наголошує, що надіслання Рівненською міською радою позивачу листа від 12.08.2022 №05-1587 вказує на відсутність бездіяльності суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому з метою належного способу захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо встановлення відстрочки на надання відповіді на запит позивача про доступ до публічної інформації від 07.07.2022 та зобов`язання відповідача розглянути зазначений запит з наданням зажаданої у ньому інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідачем не доказано правомірності відстрочення надання відповіді на запит.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відтак, застосування судового контролю є правом суду, яким він може скористатися також і після ухвалення судового рішення.

Оскільки у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення, застосування заходів судового контролю за виконанням судового рішення у цій адміністративній справі є передчасним.

Враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 992,40грн, сплачений згідно з квитанцією від 17.11.2022 (а.с.3а).

Оскільки це рішення прийнято у справі, визначеній п.1 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, таке, згідно з ч.1 ст.371 зазначеного Кодексу, виконується негайно.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Рівненської міської ради щодо відстрочки надання відповіді на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 07.07.2022, оформленої листом від 12.08.2022 №05-1587.

Зобов`язати Рівненську міську раду розглянути запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 07.07.2022 з наданням зажаданої у ньому інформації відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської міської ради судові витрати із сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40коп.

Рішення суду виконується негайно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено 20 лютого 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Рівненська міська рада (вул.Соборна, буд.12А, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 34847334).

Суддя О.М. Дудар