Справа № 200/11050/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

22 лютого 2023 року Справа №200/11050/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши заяву представника позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 200/11050/20-а за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправними дії Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року, стягнення з Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року в розмірі 235505,90 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року, стягнення з Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року в розмірі 235505,90 грн.

21 лютого 2023 року представник позивача звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. В обґрунтування якої зазначив, що у зв`язку з тривалим невиконанням судових рішень за вказаними виконавчими листами я звернувся із відповідним адвокатським запитом до Державної казначейської служби України. Державна казначейська служба України розглянула запит та надавла відповідь від 17.02.2023 № 04-19-10/544 та в межах компетенції зазначила, що на час оголошення воєнного стану введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану», виконавчий лист Донецького Окружного адміністративного суду по справі №200/11050/20-а, щодо стягнення з КостянтинівськоДружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.05.2019 року в розмірі 235 505,90 грн.,обліковувався в Головному управлінні за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішення суду, що гарантовані державою». Також повідомило, що судові рішення, виконавчі документи та інші супровідні документи, які перебували в Головному управлінні на виконанні на час оголошення воєнного стану, у тому числі виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/11050/20-а були знищені разом із приміщенням Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (м. Маріуполь) внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Крім того представник позивача просив звільнити позивача від сплати судового збору посилаючись на те, що що втрата вказаних вище виконавчого листа була пов`язана із діями держави-агресора, позивач не вчиняв жодних дій, які б могли сприяти втраті цих виконавчих листів та скрутне фінансове положення позивача, який вимушений був покинути місце свого проживання.

Ознайомившись з заявою представника позивача про видачу дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність застосування у даному випадку положень КАС України, якими визначено порядок залишення без руху позовних заяв.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 18.4 п. 1 Перехідних положень КАС України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 8 липня 2011 року, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ст. 2 вищевказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що статтею 5 Закону України Про судовий збір визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна довести ті обставини і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Загальні засади щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати наділяють суд правом а не обов`язком. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних доказів та обставин справи, що впливають на задоволення клопотання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 8 Закону України Про судовий збір та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом яких рішення про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд може прийняти лише у випадку, якщо при дослідженні доказів та встановленні інших обставин справи, дійде висновку про можливість задоволення відповідного клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.05.2010 року у справі Пелевін проти України, зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначено, що вимога сплатити судовий збір цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму від ВССУ 17.10.2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що особа, яка звертається до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, повинна обґрунтувати підстави та надати докази перебування у скрутному матеріальному становищі, оскільки рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору приймається судом виключно з аналізу матеріального становища позивача.

Представник позивача у заяві наголошує на тому, що позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, через військову агресію Російської Федерації був вимушений покинути місце постійного проживання. При цьому жодного доказу, які б підтверджували викладені обставини суду не надає.

З огляду на зазначені обставини суд приходить висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору за видачу дубліката виконавчого листа у справі.

Суд зазначає, що відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2684 грн.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду заявник повинен був сплатити судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа у розмірі 80,52 грн. (2684 грн. * 0,03) за наступними реквізитами: Отримувач: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, Р/р UA4005658, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО банку: 899998, Код ЄДРПОУ отримувача: 37967785, код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу - *;101; реквізити позивача, Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе застосувати аналогію права, та постановити ухвалу про залишення заяви без руху, відповідно до статті 169 КАС України, та надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Керуючись статтями 7, 167, 169, 248, 256, 293, 294, пп. 18.4 п. 18 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В:

Заяву представника позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 200/11050/20-а за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року, стягнення з Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01 березня 2016 року в розмірі 235505,90 грн. - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду платіжного документу про сплату судового збору належного зразка та у належному розмірі або доказів перебування в скрутному матеріальному становищі.

Копія ухвали про залишення заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Олішевська