Справа № 160/7342/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7342/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року (головуючий суддя Тулянцева І.В.)

в адміністративній справі №160/7342/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 23.05.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 23.11.2020 року форми Ф № 8186-0413-0417 про нарахування зобов`язання з орендної плати у розмірі 57919,96 грн. за 2020 рік.

В обґрунтування позову зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення від 23.11.2020 форми Ф №8186-0413-0417 про нарахування зобов`язання з орендної плати у розмірі 57 919,96 грн. за 2020 рік прийнято відповідачем безпідставно з огляду на те, що сума орендної плати за земельну ділянку визначалась на підставі укладеного між позивачем та Горьківською сільською радою відповідного договору, до якого Додатковою угодою №1 від 26.12.2019 було внесено зміни щодо зменшення розміру орендної плати з 10% до 3% відсотків на період з 01.01.2020 по 31.12.2020. Отже, на думку позивача, розмір орендної плати за використання ним земельної ділянки визначається у розмірі, визначеному договором та додатковою угодою, а податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №8186-0413-0417 від 23.11.2020 року про нарахування зобов`язання з орендної плати у розмірі 57919,96 грн. за 2020 рік.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розмір орендної плати за 2020 рік визначено відповідачем без урахування всіх обставин та всупереч вимогам чинного законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення від 23.11.2020 року форми Ф № 8186-0413-0417 підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що між Горьківською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області та громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки від 14.03.2012. Сторонами до договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 укладено додаткову угоду №1 від 26.12.2019 про зменшення орендної плати за землю з 10% до 3% на період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року. Оскільки вказану додаткову угоду не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутні підстави для її врахування при визначенні розміру орендної плати, а тому, спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі та у межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що між Горьківською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (орендодавець) та громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (орендарі) укладено договір оренди земельної ділянки від 14.03.2012, відповідно до умов якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3443 га (забудовані землі комерційного та іншого використання) кадастровий №-03-002-0030 від 15.07.2011, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Договір укладено строком на сорок дев`ять років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 2493342,06 грн. Орендна плата на час укладення договору була визначена у формі та розмірі: 249342,06 x 10% = 24934,21 грн., тобто у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №40902044, державна реєстрація договору оренди землі від 14.03.2012 вчинена 13.05.2015 за № 104755829.

Рішенням 45 сесії 7 скликання Горьківської сільської ради №50 від 26.12.2019 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки до пункту 9 «Орендна плата» на підставі заяв громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зменшено орендну плату з 10% до 3% на період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Сторонами до договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 укладено додаткову угоду № 1 від 26.12.2019 про зменшення орендної плати за землю з 10% до 3% на період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

23 листопада 2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми Ф №8186-0413-0417 про нарахування ОСОБА_1 зобов`язання з орендної плати у розмірі 57919,96 грн. за 2020 рік з наступного розрахунку: 579199,56 грн. х 10% = 57919,96 грн., де: 579199,56 грн. = 1721,5 кв. м (1/2 земельної ділянки площею 0,3443 га, що належить позивачу) х 336,45 грн. (нормативна грошова оцінка 1 кв. м земельної ділянки); 10% - ставка орендної плати відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012.

Податкове повідомлення-рішення від 23.11.2020 року форми Ф №8186-0413-0417 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу позивача: АДРЕСА_2 , однак було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання 18.12.2020.

Позивач зазначає, що про існування оспорюваного податкового повідомлення-рішення він дізнався із сайту ДПС у Дніпропетровській області 13.09.2021.

16.09.2021 року ОСОБА_1 було направлено скаргу до ДПС України про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.11.2020 року форми Ф № 8186-0413-0417.

Матеріали справи не містять вищевказаної скарги позивача, а також будь-яких відомостей про результати її розгляду.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення форми Ф № 8186-0413-0417 від 23.11.2020 року протиправним.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, який, за змістом статті 13 цього Закону є договором, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (№ 161-XIV) передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Також статтею 21 Закону України «Про оренду землі» (№ 161-XIV) передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

При цьому, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (ст.30 ЗУ №161-XIV).

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 ЗКУ).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з пунктом 288.2 статті 288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Пунктом 288.3 статті 288 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

В силу приписів підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 286.5 статті 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції системний аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що сторони договору мають право щодо самостійного визначення розміру орендної плати за користування відповідною земельною ділянкою (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

При цьому законодавцем, у відповідності до пункту 288.5 статті 288 ПК України, встановлені верхня та нижня межа річної суми відповідних орендних платежів, що є обов`язковими для врахування сторонами під час визначення розміру орендної плати за землю та яка, відповідно, є підставою для перегляду встановленої сторонами орендної плати.

Тобто, положення Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі» не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. При цьому Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому, саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК.

Матеріалами справи підтверджується, що умовами договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 передбачено орендну плату у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проте додатковою угодою №1 від 26.12.2019 розмір орендної плати за землю було зменшено з 10% до 3% на період з 01.01.2020 по 31.12.2020, що не суперечить вищенаведеним приписам ПК України.

При цьому така зміна обґрунтована рішенням 45 сесії 7 скликання Горьківської сільської ради №50 від 26.12.2019 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки до пункту 9 «Орендна плата», яким на підставі заяв громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зменшено орендну плату з 10% до 3% на період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказана зміна розміру орендної плати земельної ділянки не порушує вимоги підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України щодо розміру орендної плати.

Натомість, на думку відповідача, оскільки означену додаткову угоду не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому, на підставі п.288.2 та п.288.3 ст.288 ПК України, ОСОБА_1 як орендарю земельної ділянки, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 статті 210 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (№ 161-XIV).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про оренду землі» (№ 161-XIV) (у редакції, чинній на момент укладання договору) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ст.18 ЗУ №161-XIV).

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін (ч.1 ст.30 ЗУ №161-XIV).

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст.20 ЗУ №161-XIV).

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч.2 ст.125 ЗКУ).

Частиною 3 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

При цьому, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 ЦК України).

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 № 340-IX статтю 23 Закону України «Про оренду землі» (№ 161-XIV) викладено у такій редакції:

«Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, передані в оренду на земельних торгах, не може бути зменшена за згодою сторін протягом строку дії договору оренди, а також у разі його поновлення».

При цьому, пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу приписів частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№1952-IV), державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз змісту статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV дає підстави для висновку, що зміна розміру орендної плати за користування земельною ділянкою не підлягає державній реєстрації.

Із наведеного випливає, що із державною реєстрацією прав пов`язане лише право оренди земельної ділянки.

При цьому, не внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про розмір орендної плати не звільняє орендаря від обов`язку сплачувати її в розмірі, визначеному договором та у відповідності до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про оренду землі» (№ 161-XIV), саме органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати податковому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний податковий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Аналогічні вимоги містяться і в абз.2,3 п.288 ст.288 Податкового кодексу України, якою встановлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.05.2020 Горьківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області звернулась до ЦНАП Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію додаткової угоди від 26.12.2019 до договору оренди.

Додані до вищевказаної заяви документи були розглянуті та рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Середи А.О. №52244802 від 15.05.2020 було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав того, що зміна розміру орендної плати впливає на зобов`язання сторін і не змінює речове право, у зв`язку з чим державний реєстратор жодних реєстраційних дій не вчиняє.

Про вищевказані обставини відповідач був повідомлений листом Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №201 від 26.05.2020.

З огляду на викладені обставини, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі №812/778/17 є безпідставним, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними, а тому такі висновки не є релевантними до спірних правовідносин.

Також слід зазначити, що у попередні роки аналогічними рішеннями Горьківської сільської Ради від 14.12.2018 та від 18.12.2017 також було зменшена орендна плата за вказаним договором до 3%, та відповідачем приймались податкові повідомлення-рішення саме на суму у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зокрема, №Ф -0417 від 30.10.2019 на суму 17375,99 грн., №Ф -0417 від 16.08.2018 року на суму 17375,99 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір орендної плати за 2020 рік визначено відповідачем без урахування всіх обставин та всупереч вимогам чинного законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення від 23.11.2020 року форми Ф № 8186-0413-0417 підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову .

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 26.01.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова