Справа № 340/5789/22
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Кропивницький справа №340/5789/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Комунального закладу "Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради" (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 34/19, код ЄДРПОУ - 03317424)
провизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального закладу "Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради", у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комунального закладу "Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради" (Обласна МСЕК №1) від 19 жовтня 2022 року № 186;

- зобов`язати Комунальний заклад "Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради" (Обласна МСЕК №1) переглянути справу і винести відповідне рішення.

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до висновків експерта №2 та №689 отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (п.п. 2.1.1 .а), 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних і ушкоджень», наказу МОЗ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Внаслідок збройного нападу російської федерації на Україну, 24 лютого позивача було мобілізовано до лав Збройних Сил України. Оскільки спосіб життя позивача змінився, що призвело до погіршення стану здоров`я. Відповідно до рішення ВЛК від 16 червня 2022 року, позивач визнано обмежено придатним до військової служби. 19 жовтня 2022 року обласна МСЕК прийняла рішення про невстйновлення інвалідності. Мені було повідомлено, що оскільки травма не пов`язана з проходженням військової служби, то вони не можуть встановити ступінь втрати працездатності. Однак, дане твердження не узгоджується з наявними обставинами та висновком ВЛК. Позивач вважає. Що приймаючи рішення про невстановлення інвалідності, обласна МСЕК поверхнево розглянула наявну медичну документацію та проаналізувала об`єктивні обставини, що призвело до прийняття упередженого рішення.

У встановлений судом строк відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що ними було в повній мірі досліджено необхідні документи, оглянуто позивача, та прийнято законні рішення, порушень процедури не здійснено. За результатами огляду рішенням комісії від 19.10.2022 року група інвалідності ОСОБА_1 не встановлена, оскільки ступінь функціональних порушень зі сторони центральної нервової системи обмежують життєдіяльність в легкому ступені та на даний час, не дають підстав для встановлення групи інвалідності.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградським окружним адміністративним від 23.12.2022 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

29.12.2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

17.01.2023 року позивачем подано відповідь на відзив.

2301.2023 року відповідачем подано заперечення проти відповіді на відзив.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст.257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, судом встановлені відповідні обставини.

Відповідно до висновків експерта №2 та №689 отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (п.п. 2.1.1 .а), 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних і ушкоджень», наказу МОЗ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Внаслідок збройного нападу російської федерації на Україну, 24 лютого позивача було мобілізовано до лав Збройних Сил України. Оскільки спосіб життя позивача змінився, це призвело до погіршення стану здоров`я.

На підставі направлення КНП «Онуфріївська центральна лікарня» ОСОБА_1 направлено для проходження медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) за формою до Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Кіровоградського обласного бюро медико-соціальної експертизи, де зазначено підставу направлення - наявність ознак інвалідності.

За результатами огляду рішенням комісії від 19.10.2022 року група інвалідності ОСОБА_1 не встановлена, оскільки ступінь функціональних порушень зі сторони центральної нервової системи обмежують життєдіяльність в легкому ступені та на даний час, не дають підстав для встановлення групи інвалідності.

На підставі рішення позивачу видана довідка про невизнання інвалідом (форма 167/0). Також, ОСОБА_1 надано лист № 186 від 19.10.2022 року, у якому роз`яснено порядок оскарження рішення МСЕК до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та/або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю (м.Вінниця) або ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоровя України".

Не погоджуючись із рішенням обласної МСЕК №1 від 19.10.2022 року про відмову у встановленні III групи інвалідності, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовані Законами України "Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991р. №875-XII (далі - Закон №875-XII), "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005р. №2961-IV (далі - Закон №№2961-IV), Положенням про медико-соціальну експертизу (надалі - Положення про МСЕ) та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (надалі - Положення про критерії), затверджені Постановою КМУ від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи", Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою Наказом МОЗ України від 05.09.2011р. №561 (надалі - Інструкція №561).

Відповідно до абзаців четвертого та восьмого частини першої статті 1 Закону №2961-IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Згідно частин 1-3, 8 статті 7 Закону №№2961-IV медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.

Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір особи з інвалідністю. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. (п.4 Положення про МСЕ).

Згідно п.п.1 п.11 Положення про МСЕ міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Пунктом 12 Положення про МСЕ передбачено, що кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання.

Пунктом 14 Положення про МСЕ встановлено, що комісії мають право направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування.

Відповідно до пункту 17 Положення про МСЕ експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно пункту 19 Положення про МСЕ комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України. (п.20 Положення про МСЕ).

Згідно пункту 24 Положення про МСЕ форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ України.

Відповідно до п.3 Положення про критерії, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Згідно пунктів 22, 23, 25 Положення про критерії повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не скористався наданим йому вищенаведеними нормами правом щодо подання до обласної комісії або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я письмової заяви про незгоду з оскаржуваним рішенням КЗ "Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи КОР" від 1910.2022 року.

Відповідно до пункту 26 Положення про критерії особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності.

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені: обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані; обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає); обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії); обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів; обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації; обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно пункту 1.10. Інструкції №561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Пунктом 2.2. Інструкції №561 встановлено критерії життєдіяльності людини: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.

Ступінь обмеження життєдіяльності - величина відхилення від норми діяльності людини. Ступінь обмеження життєдіяльності характеризується одним або поєднанням декількох зазначених найважливіших його критеріїв. Виділяють три ступені обмеження життєдіяльності: помірно виражене, виражене, значне.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначені постановою Кабінету Міністрів України "Питання медико-соціальної експертизи" від 3 грудня 2009 року №1317, а також Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 5 вересня 2011 року №561.

Відповідно до цих нормативно-правових актів кожній групі інвалідності відповідають певні ступень розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини, на підставі оцінки яких МСЕК встановлює особі I, II чи III групу інвалідності.

На підставі аналізу положень Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні", Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності можна дійти висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

При цьому, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі №804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі №817/820/16, від 30 листопада 2020 року в справі №200/14695/19-а, від 12.10.2021 у справі №280/4820/19.

Суд зауважує, що в даній справі позивач не оскаржує дотримання відповідачем процедури, а зазначав лише, що відповідач не дотримався приписів Закону №2961-IV, зокрема відмовив йому у встановленні групи інвалідності.

Проте, визначення конкретного ступеню розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини як критеріїв встановлення інвалідності є дискреційними повноваженнями МСЕК, а отже, суд не вправі втручатися у такі повноваження відповідача.

Поряд з цим, суд погоджується з доводами відповідача щодо не взяття до уваги висновку ВЛК та зазначає наступне.

Поняття "помірне порушення функцій", визначене наказом Міністерства Оборони України №402 від 14.08.2008, не є тотожним поняттю "помірне обмеження життєдіяльності особи", визначеного Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, оскільки виключно медико-соціальні експертні комісії уповноважені на визначення ступеня обмеження життєдіяльності особи.

Водночас, у довідці №210/ЗСУ, військово-лікарською комісією зроблено висновок: обмежено придатний до військової служби, що також підтверджує відсутність у позивача патології, яка дає підстави для встановлення групи інвалідності.

В даному випадку відповідач дійшов висновку, що порушення стану здоров`я позивача на час огляду не обмежують його життєдіяльності у вираженому чи помірно вираженому ступеню, що й стало підставою невизнання його інвалідом. Жодна з медичних виписок позивача не надає інформації про вплив порушень здоров`я позивача на її життєдіяльність, а тому не може вважатися належним доказом необґрунтованості рішення відповідачів про невизнання позивача інвалідом.

Крім того слід зазначити, що завданням суду, при розв`язанні зазначеного спору, є перевірка дотримання медико-соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність її дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у даній справі. Такі висновки вбачаються з аналізу судових рішень Верховного Суду у цій категорії справ.

Так, Верховний Суд у постановах від 25.09.2018 у справі № 804/800/16 та від 26.09.2018 у справі № 817/820/16, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів у цих справах із висновками МСЕК щодо встановлення таким ІІІ групи інвалідності, дійшов висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, на переконання суду, що розглядаючи питання про встановлення групи інвалідності позивачу, відповідач не порушено порядку розгляду цього питання, їх дії відповідають положенням Інструкції №561, Положенню №1317, Положенню про МСЕК, тобто вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, такі дії відповідають критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

VІ. Судові витрати.

Зважаючи на вимоги ст.139 КАС України, а також з урахуванням ухвалення рішення в інтересах відповідача, сума сплаченого позивачем судового збору відшкодуванню не підлягає. Про наявність інших судових витрат сторонами не повідомлено.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук