Справа № 460/18659/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 460/18659/22 пров. № А/857/16349/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року (головуючий суддя Дуляницька С.М., м.Рівне) у справі №460/18659/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

16.06.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування при перерахунку пенсії згідно Закону України "Про державну службу" № 3723 від 16.12.1993 усіх видів оплати праці, в тому числі посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років; зобов`язання відповідача здійснити з 01.12.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про державну службу" № 3723 від 16.12.1993, виходячи із 88 % суми заробітної плати з урахуванням видів оплати праці (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки, премії, інші виплати), нарахування яких підтверджено довідкою від 03.11.2019 № 11 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідкою від 03.11.2019 № 12 про складові заробітної плати (надбавки, премії, інші виплати).

Позов обґрунтовує тим, що з 2011 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену на умовах Закону України «Про державну службу». Основний розмір пенсії розрахований позивачу в розмірі 88% середнього заробітку, у складі якого не були враховані середньомісячні суми інших виплат. Рішенням суду у справі 460/4241/19 від 09.02.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області з 01.12.2018 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про державну службу" №3723 від 16.12.1993 на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 03.11.2019 №12, з урахуванням вже виплачених сум. В довідці від 03.11.2019 №12 міститься інформація про додаткові складові заробітної плати позивача. Інформація про основні складові (посадовий оклад, вислуга та ранг) міститься в довідці від 03.11.2019 № 11. На виконання рішення суду відповідач перерахував пенсію позивачу виходячи з основних та додаткових складових заробітної плати. Однак, згодом відповідач перерахував пенсію позивача, виходячи лише зі складових, які відображені в довідці від 03.11.2019 №12. Вважає, що не врахування при перерахунку пенсії позивача розміру посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років є неправомірним. Вказує, що розмір пенсії має становити 88% основних та додаткових складових заробітної плати.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неврахування при перерахунку пенсії згідно Закону України "Про державну службу" № 3723 від 16.12.1993 усіх видів оплати праці, в тому числі посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.12.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про державну службу" № 3723 від 16.12.1993, з урахуванням видів оплати праці (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки, премії, інші виплати), нарахування яких підтверджено довідкою від 03.11.2019 № 11 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідкою від 03.11.2019 № 12 про складові заробітної плати (надбавки, премії, інші виплати). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, яким перерахунки призначених пенсій державним службовцям непередбачено. Вказує, що реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій. Нереалізовані права особи не накопичуються протягом дії закону, який в подальшому втратив чинність або був змінений. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

З 08.02.3011 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 20.12.2021 № 1200-11790/К-02/8-1700/21, станом на 01.12.2018 розмір пенсійної виплати позивача становив 3173,07 грн. З 01.03.2021 позивача переведено на пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки в такому випадку її розмір збільшується та становить з 01.03.2021 - 3329,34 грн., з 01.04.2021 - 3337,59 грн., з 01.07.2021 - 3346,94 грн., з 01.12.2021 - 3355,74 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі 460/4241/19 від 09.02.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області з 01.12.2018 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про державну службу" №3723 від 16.12.1993 на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 03.11.2019 №12, з урахуванням вже виплачених сум.

19.08.2021 вказане рішення було виконано, пенсію обчислено з урахуванням довідок Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 03.11.2019 № 11 та № 12.

Однак, згодом відповідач провів позивачу перерахунок пенсії на виконання судового рішення лише з врахуванням довідки про складові заробітної плати від 03.11.2019 № 12, оскільки довідка № 11 не була предметом розгляду в справі № 460/4241/19. У зв`язку з таким перерахунком, розмір пенсії позивача зменшився та склав 2568,32 грн. Відповідно до чинного пенсійного законодавства, у разі, якщо внаслідок проведеного перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсійної виплати зменшується, то пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Таким чином, пенсія позивачу виплачується в розмірі, визначеному Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і становить з 01.12.2021 - 3355,74 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції, що була чинною на дату призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (у редакції чинній на час призначення пенсії, Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини другої статті 37-1 Закону №3723-XII перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною першою статті 1 Закону України Про оплату праці №108/95-ВР від 24.03.1995 (Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (Закон №1788-ХІІ) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (Закон №1058-IV), виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи наведені положення, апеляційний суд зазначає, що посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, надбавка за особливі умови проходження державної служби та премії до державних і професійних свят, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, входили до системи оплати праці державного службовця. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 2 квітня 2018 року (справа № 306/48/16-а), від 5 червня 2018 року (справа № 275/593/17) та від 16 грудня 2019 року (справа № 308/2129/17).

Колегія суддів зазначає, що згідно з довідкою від 03.11.2019 №12 про складові заробітної плати позивачці були нараховані та виплачені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація доходів та доплати громадянам; згідно з довідкою від 03.11.2019 № 11, заробітна плата позивача станом на 07.02.2011 становила 1360,00 грн. (в тому числі посадовий оклад 998,00 грн., надбавка за ранг 90,00 грн., надбавка за вислугу років 272,00 грн.). На всі виплати, включені в довідки № 11 та № 12, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Більше того, довідка № 11 від 03.11.2019 дублює довідку № 5 від 07.02.2011, яка надавалася при призначенні позивачу пенсії вперше.

Зважаючи, що при призначенні пенсії позивачці протиправно не було враховано всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, судом у рішенні по справі 460/4241/19 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 03.11.2019 №12.

Водночас, це не означає, що перерахунок пенсії має здійснюватися лише виходячи з розміру надбавок, премій та інших виплат, про які зазначено в довідці № 12 від 03.11.2019.

Апеляційний суд звертає увагу, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. А відтак, пенсія позивача має бути обрахована виходячи як з розміру посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, так і з розміру інших надбавок, премій та виплат, тобто, виходячи з розміру усього заробітку (доходу), з якого були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. В даному випадку, такі виплати позивача зазначені в довідках від 03.11.2019 № 11 та № 12.

Колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин має бути застосовано положення статті 98 Закону №1788-ХІІ, якою передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Відповідно до частини другої цієї норми якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами Закону № 1788-ХІІ. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, у разі виникнення права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачка звернулася до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії 04.12.2019. За таких обставин, з огляду на вказане правове регулювання, призначена позивачці пенсія підлягає перерахунку з 1 грудня 2018 року (тобто за час, який передував дванадцятимісячному терміну до моменту подання позивачкою до відповідача додаткових документів для перерахунку пенсії).

Колегія суддів звертає увагу на те, що припис частини другої статті 98 Закону №1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.

Сьогоднішній стан системи пенсійного забезпечення не передбачає прямого взаємозв`язку між розміром сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та розміром пенсійних виплат. Водночас, зважаючи на соціальну солідарність та справедливість у системі соціального захисту, до складу якої входить система пенсійного забезпечення, держава нормативно встановлює передумови щодо визначення пропорційної взаємозалежності між особистою участю особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та рівнем її подальшого пенсійного забезпечення за рахунок вказаної системи фінансування пенсій та інших соціальних виплат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 814/779/17). Така пропорційність досягається, зокрема, можливістю отримати перерахунок пенсії за попередній період у разі подання до управління ПФУ нових документів, але за визначений частиною другою статті 98 Закону №1788-ХІІ період.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі № 460/18659/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний