Справа № 640/29456/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові сади» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дністрові сади» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у м. Києві щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Дністрові сади» у підтверджені статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році, яка оформлена листом за вих. № 82344/10/26-15-04-07-18 від 29.05.2020;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві вчинити дії щодо підтвердження Товариству з обмеженою відповідальністю «Дністрові сади» статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році.

В обґрунтування позовних вимог позивач не погоджуючись із правомірністю дій ГУ ДПС у м. Києві щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" у підтверджені статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році, яка оформлена листом за вих. № 82344/10/26-15-04-07-18 від 29.05.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" у підтверджені статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році, яка оформлена листом за вих. №82344/10/26-15-04-07-18 від 29.05.2020;

- зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" статус платника єдиного податку IV групи у 2020 році;

- стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4204,00 грн (чотири тисячі двісті чотири грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги є аналогічні відзиву на позовну заяву, відповідач зазначає, що Товариством на орендованих земельних ділянках площею 195,79 га вирощує фрукти, інші площі зайняті під зерновими та/олійними культурами, проте у відомості про наявність земельних ділянок у колонці "Категорія земельних ділянок" відсутня інформація про право власності та/або користування земельними ділянками, а саме багаторічними насадженнями.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги відповідача у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ "Дністрові сади" є " 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів".

Так, для провадження даного виду діяльності Товариство орендує земельні ділянки - сільськогосподарські угіддя у фізичних осіб - власників земельних паїв на території Селищанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, загальною площею 338,32 га.

За результатами господарської діяльності Товариства у 2014 році щодо вирощування зерняткових та кісточкових фруктів, а також їх реалізації, частка сільськогосподарського товаровиробництва у Товаристві становила 76,81%.

Частка сільськогосподарського товаровиробництва за: 2015 рік становила 84,73%; за 2016 рік становила 86,30%; за 2017 рік становила 83,46%; за 2018 рік становила 77,05%; внаслідок чого позивач у зазначені періоди, відповідно до пп.4 п.291.4 Податкового кодексу України перебував на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку 4 групи, що відповідачем також не заперечується.

Оскільки за наслідками 2019 року частка с/г товаровиробництва позивача становила 89,41%, ТОВ "Дністрові сади" для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку відповідно до п.п.298.8.1 Податкового кодексу України подано до контролюючого органу:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку), Реєстраційний номер документа ;

- звітну податкову декларацію з єдиного податку 4 групи на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи), реєстраційний номер документа ;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаро виробництва (юридичні особи) - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, реєстраційний номер документа ;

- відомості про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок, реєстраційний номер документа: , реєстраційний номер документа: (додатки до загальної і звітної ПД).

Згідно квитанцій № 2 вказані податкові декларації разом з додатками були доставлені 17 січня 2020 року (з граничним строком до 20.02.2020) до Головного управління ДПС у м. Києві, прийняті та зареєстровані контролюючим органом.

Пунктом 299.9 Податкового кодексу України передбачено, що за бажанням зареєстрований платник єдиного податку може безоплатно та безумовно отримати витяг з реєстру платників єдиного податку. Строк надання витягу не повинен перевищувати одного робочого дня з дня надходження запиту. Витяг діє до внесення змін до реєстру.

З метою реалізації права, передбаченого наведеним вище пунктом Податкового кодексу, позивач звернувся до контролюючого органу з листом щодо підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи.

Листом від 29.05.2020 №82344/10/26-15-04-07-18 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило, що ТОВ "Дністрові Сади" не є платником єдиного податку 4 групи - сільськогосподарські товаровиробники в 2020 році.

Даний лист не місить викладення підстав відмови позивачу у підтвердженні відповідного статусу в 2020 році та одночасно не містить інформації про невизнання поданої позивачем звітності, про яку вказано вище.

Аналогічний за змістом лист від 18.06.2020 №1856/АДВ/26-15-04-07-13 був отриманий представником позивача - адвокатом Сапожніком С. на адвокатський запит.

Не погоджуючись із правомірністю інформації, наведеної в листі ГУ ДПС у м. Києві №82344/10/26-15-04-07-18, позивач звернувся зі скаргою до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 04.11.2020 №31696/6/99-00-04-02-03-06 про результати розгляду скарги, скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення без змін.

Як вбачається з рішення ДПС від 04.11.2020, підставою для залишення скарги без задоволення слугувало те, що ТОВ на орендованих земельних ділянках площею 195,79 га вирощує фрукти, інші площі зайняті під зерновими та/олійними культурами, проте у відомості про наявність земельних ділянок у колонці "Категорія земельних ділянок" відсутня інформація про право власності та/або користування земельними ділянками, а саме багаторічними насадженнями.

Не погоджуючись із правомірністю дій контролюючого органу щодо відмови Товариству у підтверджені статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками подання переліку декларативних документів в електронному вигляді 17.01.2020 року, які були прийняті контролюючим органом без зауважень та в подальшому звертаючись до відповідача з заявою щодо підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи - с/г товаровиробника, позивач не вчиняв дій, спрямованих на перехід на спрощену систему оподаткування, а здійснював дії з щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Пункт 291.4 статті 291 Податкового кодексу України доповнено підпунктом 4, відповідно до якого сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Згідно з пунктами 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Так, відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не спростовано подання позивачем вищезазначеного переліку документів для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, натомість матеріалами справи підтверджено виконання позивачем вимог п.298.8.1 Податкового кодексу України належним чином та в повному обсязі.

Згідно з пунктом 299.13 статті 299 Податкового кодексу України, з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності; дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Так, з 01.01.2015 року платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стають платниками єдиного податку четвертої групи. Їх реєстрація у якості платників єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру платників єдиного податку. Крім того, контролюючий орган додатково розміщує дані про таких платників на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті, а також на підставі наявної інформації надає підтвердження статусу платника єдиного податку.

У зв`язку зі змінами в законодавстві, враховуючи те, що з 2014 року частка с/г товаровиробництва позивача була більшою 75%, з 01.01.2015 року позивач автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не спростовано, що ТОВ "Дністрові Сади" в 2019 році вже мало статус платника єдиного податку 4 групи, а тому в розумінні пп.298.8.1 Податкового кодексу України мало лише підтвердити статус такого платника.

Отже, за наслідками подання переліку декларативних документів в електронному вигляді 17.01.2020 року, які були прийняті контролюючим органом без зауважень та в подальшому звертаючись до відповідача з заявою щодо підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи - с/г товаровиробника, позивач не вчиняв дій, спрямованих на перехід на спрощену систему оподаткування, а здійснював дії з щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи.

Судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не спростовано, шо при прийнятті в електронному вигляді 17.01.2020 декларативних документів позивача, не встановлено їх неподання у повному обсязі або наявність неточностей у документах, поданих для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи за позивачем з 01.01.2020 року у відповідача були відсутні, а тому контролюючий орган був зобов`язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, однак, цього не зробив, внаслідок чого суд приходить до висновку про наявність в рамках даного юридичного спору протиправних дій ГУ ДПС у м. Києві щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" у підтверджені статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році, про що зазначено в листі за вих. №82344/10/26-15-04-07-18 від 29.05.2020.

Щодо твердження відповідача на те, що ТОВ на орендованих земельних ділянках площею 195,79 га вирощує фрукти, інші площі зайняті під зерновими та/олійними культурами, проте у відомості про наявність земельних ділянок у колонці "Категорія земельних ділянок" відсутня інформація про право власності та/або користування земельними ділянками, а саме багаторічними насадженнями, судом відхиляються, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 291.51 Податкового кодексу України, не можуть бути платником єдиного податку четвертої групи: суб`єкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини); суб`єкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції, вин виноградних, вин плодово-ягідних та/або напоїв медових, вироблених та розлитих у споживчу тару малими виробництвами виноробної продукції з виноматеріалів виключно власного виробництва (не придбаних), отриманих шляхом переробки плодів, ягід, винограду, меду власного виробництва, а також крім електричної енергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками та/або з відновлюваних джерел енергії (за умови, що дохід від реалізації такої енергії не перевищує 25 відсотків доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) такого суб`єкта господарювання); суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Доказів відповідності позивача критеріям, визначеним підпунктом 291.51 Податкового кодексу України відповідачем не надано, як до суду першої так і до суду апеляційної інстанції.

У разі ж наявності в контролюючого органу підстав вважати, що позивач не може бути платником єдиного податку, він, згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, міг прийняти рішення про анулювання реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, що відповідачем зроблено не було - відповідне рішення в матеріалах справи відсутнє.

Судом першої інстанції звернуто увагу, а відповідачем не спростовано, що відсутність інформації про право власності та/або користування земельними ділянками, а саме багаторічними насадженнями обумовлена виключно тим, що на праві власності / користування у позивача такі земельні ділянки не перебувають, а отже позивач не мав правових підстав для відображення інформації про багаторічні насадження у декларації, оскільки обов`язковою умовою відображення в декларативних документах земельної ділянки є одночасне зазначення номеру правовстановлюючого документа на таку земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме письмових пояснень позивача, що для вирощування сільськогосподарської продукції "фрукти" використовуються земельні ділянки з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, категорія - "рілля", що і відображено у Відомості про наявність земельних ділянок. Таке використання земельних ділянок не суперечить господарській діяльності позивача і податковому законодавству.

Вказана ситуація обмовлена тим, що відповідно до умов договорів оренди землі, які укладені між власниками земельних ділянок та ТОВ "Дністрові сади" в розділі "Умови використання земельної ділянки" передбачено, що Орендар має право закладати багаторічні насадження. Сади відносяться до багаторічних насаджень.

Належним чином засвідчену копію типового договору оренди землі від 30.06.2010, укладеного між позивачем і ОСОБА_1 , залучено судом першої інстанції до матеріалів справи.

При цьому, п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України забороняється, в тому числі, зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки фактично приймаючи у 2020 році від позивача податкову звітність, як платника єдиного податку ІV групи, відповідач фактично визнав позивача таким, що у 2020 році перебував на спрощеній системі оподаткування, для всебічного і повного захисту прав позивача судом першої інстанції правомірно булу зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві вчинити дії щодо підтвердження Товариству з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" статусу платника єдиного податку IV групи у 2020 році, а позовні вимоги задоволено у повному обсязі..

Отже, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов (надання Відмови), а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 132, 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан