Справа № 260/5451/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2023 року м. Ужгород№ 260/5451/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області до Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернулося Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області до приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса", якою просить суд стягнути з ПАТ машинобудівний завод "Тиса" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по Списку 1 в сумі 254, 70 грн. та по Списку 2 в сумі 85035,43 грн., яка виникла за спірний період.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований у позивача, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначений статтею 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26 червня 1997 року, а з 01 січня 2004 року також як платник страхових внесків відповідно до статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058. Відшкодуванню позивачу, крім суми виплаченої пенсії, підлягають і витрати на доставку пенсії, які згідно змін до граничних тарифів на основні послуги зв`язку, затверджених наказом Держкомзв`язку та інформації України № 166 від 22 липня 2004 року становлять для села 1,56 відсотка, для міста 0,79 відсотка. Громадяни ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , працювали у Приватному акціонерному товаристві "Машинобудівний завод "Тиса" в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованому робочому місці, що дало їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та Списку № 2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, відповідачем за період з січня 2022 року по листопада 2022 року належного відшкодування сум виплачених пільгових пенсій не здійснено.

19 грудня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Зазначену ухвалу направлено на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення Однак, таке поштове відправлення повернулося до суду.

Порядок вручення повістки встановлений статтею 126 КАС України. Однак даною статтею не врегульовано порядок вручення судових документів.

Відповідно до статті 7 частини 6 КАС України, зокрема, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати аналогію та керуватися положеннями статті 126 КАС України.

Відповідно до статті 126 частини 11 КАС України встановлено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до статті 251 частини 6 пункту 4 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також необхідно врахувати висновок Верховного Суду в ухвалі від 24 березня 2021 у адміністративному провадженні № К/9901/35851/20 про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, у розумінні статті 126 частини 11 КАС України ухвала про відкриття провадження в даній адміністративній справі вважається врученою відповідачу належним чином.

Відтак, судом вжито достатніх необхідних законодавчо встановлених заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та про можливість подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду. Разом з тим, відповідачем відзиву на позовну заяву чи клопотань до суду не подано.

Відповідно до статі 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

30 грудня 2022 позивач надіслав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 91495, 39 грн. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що заявлена в позові заборгованість збільшена на суму невідшкодованої за грудень 2022 року - на 6155,26 грн.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року в адміністративній справі № 260/17/20, встановлено, що публічне акціонерне товариство "Машинобудівний завод "Тиса" зареєстроване в Головному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначений статтею 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.1997 року, а з 01.01.2004 року також як платник страхових внесків відповідно до статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 (а.с.48-49).

Крім цього, вказаним рішенням суду було встановлено, що громадяни ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 працювали на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці повний робочий день, на роботах та за професіями, передбаченими Списком № 1 та Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Це дало їм право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується виписками з їх трудових книжок, пільгові довідки, видані підприємством, документи проведеної атестації робочих місць, розпорядження органу ПФУ про призначення пільгової пенсії.

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, зокрема наявність обов`язку відповідача за минулі періоди, відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що призначені за списком № 1 та списком № 2 громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно статті 78 частини 4 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що за період з січня 2022 року по грудень 2022 року позивачем проведено фактичну виплату пільгових пенсій та витрат на їх доставку згідно розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Позивачем на адресу відповідача надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 пунктів "б"-"з" Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відшкодуванню відповідачем підлягає по списку № 1 громадянам: ОСОБА_1 та по списку № 2 громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що відповідачеві було надіслано та відповідно вручено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії (а.с.а.с. 13, 18, 22, 24, 29). Деякі з поштових відправлень повернулися на адресу позивача у зв`язку із закінченням терміну зберігання та відмовою адресата від отримання (а.с.33, 38, 43, 47).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зокрема, розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за спірний період з відповідача підлягало відшкодуванню Пенсійному фонду за період з грудня 2021 по грудень 2022 року по Списках №1 та №2 у загальній сумі 91495,39 грн.

Відповідно до статті 6 пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яким відповідно до статті 6 пункту 6.4. цієї Інструкції розмір сум відшкодування на поточний рік визначається щорічно.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Таким чином, починаючи з 2012 року підлягає відшкодуванню 100 відсотків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 2 пункту 1 абзацу 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 6 пункту 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищевказане, зважаючи на вказані норми Законів України, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по Списку № 1 та Списку № 2 за період за період з грудня 2021 по грудень 2022 року включно у розмірі 91495,39 грн. необхідно задовольнити.

Судові витрати по справі у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) до приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса" ( вул. Паризької Комуни, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88011, ) про стягнення заборгованості задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса" (вул. Паризької Комуни, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88011, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 91445,39 грн. (дев`яносто одну тисячу чотириста сорок п`ять гривень 39 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець