Справа № 500/5605/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 500/5605/21 пров. № А/857/21856/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Мартиць О.І.,

час ухвалення рішення: 11:41:43,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення: 25.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

Іващенко Л.М. в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , що становить 53643,04 грн без обмеження максимального (граничного) розміру, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , що становить 53643,04 грн без обмеження максимального (граничного) розміру з 11.04.2021 з урахування фактично виплачених сум.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року позов задоволено частково. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 з 11.04.2021 з урахування фактично виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ГУ ПФУ в Тернопільській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що базовою величиною для визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника, яку, як встановлено судом, чоловік позивачки не отримував. Зазначає, що виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а тому її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначення такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть від 12.04.2021 Серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вчинено актовий запис №902.

28.04.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за результатами якої відповідач призначив пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 11.04.2021, розмір якої після проведених перерахунків склав 5361,67 грн.

06.06.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшла заява позивача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від розміру довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_3 , яке відповідно до довідки Тернопільського апеляційного суду №01-17/78/2020 від 05.03.2020 - 107286,08 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №3842-3669/1-02/8-1900/21 від 14.07.2021 позивача повідомлено про розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника, пенсію у новому розмірі та доплату за період з 11.04.2021 по 31.07.2021у розмірі 5959,36 грн буде виплачено у виплатний період у серпні 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV), відповідно до статті 1 якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника є одним із видів пенсійних виплат.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Іншого порядку призначення пенсії по втраті годувальника, аніж визначений частиною 1 статті 37 Закону №1058-IV, чинне законодавство України не містить, про що вірно зазначає відповідач.

Верховний Суд розглядав справи №667/1568/16, №592/7939/16-а, №635/4299/17 та №318/2128/15-а з подібними правовідносинами та, відповідно, у постановах від 11.07.2019, 15.01.2020, 28.04.2020 та 19.03.2021 дійшов висновку, що «виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а відтак її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначенні такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї судді».

Тобто, відмова Пенсійного органу у призначенні особі пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є правомірною.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2022 року у справі №380/7531/20.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 500/5605/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 21.02.2023.