Справа № 154/3972/22
Суддя: Кусік І. В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Баскакової К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Хільчука Р.В.,

представника відповідача Лавренюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Муніципальної варти Володимирської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, яким просила суд скасувати постанову інспектора муніципальної варти Володимирської міської ради Барщевського С.В. серії VV № 2200145-пр. від 21.10.2022 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі просила закрити. Також просила стягнути з відповідача на свою користь витрати по оплаті судового збору в сумі 496,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Свій позов мотивувала тим, що оспорюваною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 21.10.2022 року об 11.45 год у м. Володимирі по вул. Роксолани, 5, вона порушила правила стоянки, а саме, здійснила стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушила п. 15.10 «є» ПДР України. ОСОБА_1 вважає, що постанова була винесена без врахування всіх вимог закону. Так, 26.10.22 року на лобовому склі свого авто вона виявила повідомлення серії VV № 2200145-пр. від 21.10.2022 року про притягнення її до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Того ж дня ОСОБА_1 звернулася до відповідача з вимогою надати матеріали адміністративної справи на ознайомлення, на що їй було повідомлено, що документи надати не можуть, а з матеріалами справи можна ознайомитися за посиланням у сформованому повідомленні про адміністративне правопорушення. За вказаним посиланням жодних документів не прикріплено, що позбавило позивач права здійснити належний захист. Позивач звернула увагу суду на те, що в постанові та доданих до неї фото не правильно зазначена адреса паркування, оскільки її автомобіль був припаркований за адресою: АДРЕСА_1 , а з фото неможливо встановити точне місцезнаходження автомобіля з прив`язкою до номера будинку. Також в постанові не зазначено місце де було припарковано автомобіль, яке б документально відносилося до території з цільовим призначенням «зелені насадження», «дитячий майданчик» чи «газон». Стоянку позивач здійснила поруч з будинком не проживає її мати і сам факт стоянки авто поруч з будинком ніяк не являється беззаперечною умовою порушення вимог п. 15.10 ПДР України, а навіть якщо ця територія і заросла травою, то це не надає інспектору право вважати цю ділянку газоном. Крім того, на адвокатський запит щодо цільового призначення земельної ділянки надійшла відповідь про те, що цільове призначення вищевказаної ділянки не визначене.

Позивач просила суд врахувати й той факт, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях складу та події адміністративного правопорушення, а обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тож, зважаючи на вищевикладене, в силу принципу презумпції невинуватості, позивач просила задовольнити її позов.

В судовому засіданні:

Позивач надала суду пояснення аналогічні позову, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача Хільчук Р.В. позов підтримав, наголосив, що земельна ділянка, на якій було припарковано автомобіль позивача, не має цільового призначення, тому підстав вважати її газоном у представника Муніципальної варти Володимирської міської ради не було. Наголосив, що ОСОБА_1 припаркувала свій автомобіль на прибудинковій території. При цьому, на долученій до постанови світлині зображено будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а в постанові зазначено адресу: АДРЕСА_2 . З урахуванням того, що належних доказів про порушення позивачем п. 15.10 «є» ПДР України відповідачем до матеріалів адміністративної справи не долучено а суду не надано, ОСОБА_2 просив суд скасувати постанову інспектора муніципальної варти Володимирської міської ради Барщевського С.В. серії VV № 2200145-пр. від 21.10.2022 року, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 496,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Представник відповідача Лавренюк В.А. надав суду відзив, яким просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову. Суду пояснив, що позивач порушила п. 15.10 «є» ПДР України, здійснивши парковку автомобіля на газоні (зеленій зоні), за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача спростував твердження позивача про те, що вона залишила авто на прибудинковій території, оскільки з долучених до матеріалів справи світлин вбачається, що ОСОБА_1 здійснила парковку автомобіля саме на газоні між житловими будинками № 3 та АДРЕСА_2 , даний газон та зелені насадження на прибудинковій території відокремлено від проїзної частини бордюром. Земельна ділянка, де стояв автомобіль позивача, покрита трав`яним покровом (газоном) з іншими зеленими насадженнями (фруктовими деревами та квітниками), крім того, ця територія загального користування облаштована пішохідними доріжками та місцями для відпочинку (лавка, дитячий майданчик) і являє собою не паркувальне місце, а благоустроєну територію з зеленими насадженнями. На думку ОСОБА_3 , постанова була винесена законно, а надані суду докази спростовують зазначені в позові обставини щодо стоянки автомобіля не на газоні.

Процесуальні дії у справі:

12 грудня 2022 рокуухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області було відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, згідно ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями ст. 289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАС України визначено, що скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Виходячи із системного аналізу ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення. Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії VV № 2200145-пр. від 21.10.2022 року Інспектором муніципальної варти Володимирської міської ради Барщевським С.В. позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що 21.10.2022 року об 11.45 год. в м. Володимир за адресою: вул. Роксолани, 5, особа, яка керувала автомобілем (водій) Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме здійснила стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушила п. 15.10 «є» ПДР України та ч.1 ст. 122 КУпАП. Фотозйомка (відеозапис) проводився спецзасобом марки Redmi 9T.

Статтею 122 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність особи за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Газоном, в силу вимог п.п.1.10 ПДР України, є ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.

Підпунктом 15.10 «є» ПДР України заборонено стоянку на газонах.

В судовому засіданні, позивач не заперечувала факту стоянки її автомобіля у зазначеному в протоколі місці, проте вона наполягала на тому, що вказане місце не є газоном (зеленою зоною), а відтак у інспектора муніципальної варти не було підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення правил стоянки.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року № 105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754 визначено, що до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать, в тому числі, зелені насадження прибудинкової території.

Елементами благоустрою, згідно п.п. 3.2. вказаних Правил є, в тому числі, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Підпунктом 2.1 вказаних Правил визначено, що газон - певна ділянка однорідної території з штучним дерновим покривом, який створюється посівом і вирощуванням дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернуванням; зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту; зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Відповідно до вимог п.п 4.2. вказаних Правил, на об`єктах благоустрою зеленого господарства забороняється влаштовувати стоянки автомашин.

З долучених до матеріалів фото припаркованого позивачем автомобіля вбачається, що автомобіль Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_1 , 21.10.2022 року здійснив стоянку поблизу житлового будинку на земельній ділянці, яка вкрита зеленою рослинністю: травою, деревами та іншими рослинами, вказана ділянка відгороджена від дороги бордюром, поруч розміщена паркова лавка та протоптана пішохідна доріжка.

Оцінюючи надану представником позивача довідку Виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області від 02.11.2022 року, суд вважає, що відсутність у земельної ділянки цільового призначення не спростовує факту розміщення на ній зелених насаджень з елементами благоустрою.

Суд бере до уваги заяву ОСОБА_1 від 26.10.2022 року, подану до начальника муніципальної варти Лавренюка В., якою позивачем було доведено до відома уповноваженого органу, що її автівка стояла на облаштованому місці навпроти вікон маминої квартири, дана територія постійно ними обслуговується, поряд посаджені ними квіти, які доглядаються. Вказаним твердженням позивач жодним чином не спростувала викладеного у постанові про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, перевіривши законність рішення та дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, зважаючи на те, що 21.10.2022 року об 11.45 год ОСОБА_1 здійснила стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушила п. 15.10 «є» ПДР України, а відтак в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому, оспорювана позивачем постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, вказаний факт позивачем жодним чином не спростовано, суд дійшов висновку, що дії відповідача при винесенні постанови серії VV № 2200145-пр. від 21.10.2022 року свідчать про чітку та повноту об`єктивність встановлених обставин справи, а складена за результатами розгляду адміністративної справи постанова відображає конкретний склад адміністративного правопорушення, підтвердженого відповідними доказами, а отак у суду є всі підстави для залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Згідно вимог ст. 279-1, 279-4 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В силу вимог ч.3 ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,3,7 ст.122, ч.1,2,8 ст.152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Володимир-Волинської міської ради Волинської області № 15/38 від 27.07.2022 року було змінено назву відділення муніципальної варти Володимир-Волинської міської ради (Код ) на Муніципальна варта Володимирської міської ради.

Пунктами 2.2.1.5, 3.1.5 Статуту відділення муніципальної варти Володимир-Волинської міської ради передбачено повноваження відповідача щодо здійснення контролю за паркуванням та незаконним розміщенням транспортних засобів згідно Правил благоустрою, що діють на території Володимир-Волинської міської територіальної громади та винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Тож зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною, винесена на підставі та у межах повноважень у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З договору про надання правової допомоги № 21 від 27.10.2022 року, квитанції АТ КБ ПриватБанк від 29.11.2022 року, попереднього розрахунку суми гонорару, вбачається, що у зв`язку з розглядом вказаної справи позивачем було понесено витрати на професійну правову допомогу в сумі 4000,00 грн.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати відшкодовуються стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, лише у разі задоволення її позову, таким чином такі витрати у разі відмови у задоволенні позову не відшкодовуються.

Керуючись ст. 19, 55 Конституції України, ст. 8-10, 20, 44, 72-77, 90, 139, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, ст. 122 ч.1, 219 ч.3, 245, 251, 252, 279-1, 279-4, 280, 283, 284, 288 ч.1 п.3, 289 КУпАП, п.п. 1.10, 15.10 «є» ПДР України, п.п 2.1, 3.1, 3.2, 4.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року № 105, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) відмовити повністю в задоволенні позову до Муніципальної варти Володимирської міської ради (, вул. Ковельська, 129, м. Володимир Волинської області, 44700) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Повне рішення суду складено 13 лютого 2023 року.

Суддя Ірина КУСІК