Справа № 520/11445/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Харків

20 лютого 2023 р. № 520/11445/22
Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 , в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, прийняте 17 листопада 2022 року начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 , як уповноваженою особою підрозділу охорони державного кордону щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на відстрочку від призову на військову службі під час мобілізації відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". При перетині державного кордону України через міжнародний автомобільний пункт пропуску "Шегині", начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_3 прийнято рішення, яким ОСОБА_4 відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України. На думку позивача, зазначене рішення відповідача прийняте без достатніх правових підстав, відтак підлягає скасуванню як незаконне, оскільки порушує його право на вільне пересування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 19.12.2022, надіслана судом в електронний кабінет відповідача в системі "Електронний суд", та отримана ним 20.12.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.42).

Представник відповідача у встановлений в ухвалі суду строк правом надати письмовий відзив не скористався.

Згідно частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 листопада 2022 року, у зв`язку з наміром перетнути державний кордон України у пункті пропуску "Шегині" ОСОБА_1 пред`явив для проведення паспортного контролю уповноваженій особі підрозділу охорони державного контролю наступні документи:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 14.08.2020, орган, що видав - 6323;

- студентський квиток № НОМЕР_3 , виданий 01.09.2022 року;

- рішення про результати процедури зарахування вих.№40417/2022 ОСОБА_4 на навчання до Технічного університету у Кошицях за навчальною програмою "Автомобільне виробництво" (І ступінь денна форма навчання), факультет машинобудування у 2022/2023 навчальному році;

- довідка підтвердження про зарахування ОСОБА_4 до Технічного університету у Кошиці на 1 курс денної форми навчання бакалавра за навчальною програмою (див. Акт 131/2002 Зб) Інженерного факультету Технологічного університету у Кошиці;

- війський квиток НОМЕР_4 з відміткою "Надано право на відстрочку від призову під час мобілізації згідно абз 2 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- довідку для виїзду за кордон здобувачів передвищої та вищої, освіти асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2022 №ВВОБ/2331.

За наслідками проведеного паспортного контролю рішенням начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 прийнято рішення від 17.11.2022 про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_5 .

Вказану відмову аргументовано тим, що громадянину України ОСОБА_4 тимчасово обмежено у праві виїзду з України на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24.02.2022 №64/20/22 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, згідно статті 23 "Про правовий режим воєнного стану" та постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль відповідні документи.

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує його право на вільне пересування, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зазначене кореспондується також з положеннями ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 №3857-XII (далі - Закон №3857). При цьому вказаною статтею також передбачено, що на громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов`язки.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Воєнний стан в розумінні положень ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно статті 2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Отже, право особи на вільний перетин державного кордону України, згідно з положеннями Конституції України та законодавчих норм, може бути обмежено в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Пунктом 3 вказаного вище указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543).

Положеннями ст.2 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів та визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII, на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.

Відтак, солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним.

Разом з тим, у військовому квитку серії НОМЕР_4 , виданого 22.05.2013 зроблено відмітку про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз 2 ч.3 ст.23 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Як вбачається з такої довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 №ВВОБ/2331 від 28.09.2022 року, ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Зазначено також, що жодних заперечень на його виїзд з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має.

Поряд з тим, відмовляючи позивачу у праві виїзду за кордон, посадова особа відповідача виходила з того, що подані особою документи не підтверджують наявність підставі для виїзду.

Аналізуючи підстави та мотиви, покладені суб`єктом владного повноваження в основу оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Закон №3543 передбачає можливість відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Виключний перелік категорій військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації наведений в ст.23 вказаного законодавчого акту.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 Закону №3543, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Так, на підтвердження вказаної обставини позивач надав під час проходження паспортного контролю, в тому числі, довідку для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищної та вищої освіти №ВВОБ/2331 від 28.09.2022, студентський квиток № НОМЕР_3 , виданий 01.09.2022 року Технічним університетом у Клошиці, довідку про зарахування на навчання, видану Технічним університетом у Кошиці від 07.09.2022 разом з нотаріальним перекладом, рішення Технічного університету у Клошиці про зарахування ОСОБА_4 на навчання від 04.08.2022 №40714/2022 разом з нотаріальним перекладом.

Разом з тим, суд враховує те, що норми Закону №3543 не регулюють порядок перетину громадянами державного кордону України, а територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не наділені повноваженнями здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб через державний кордон України.

Так, відповідно до положень ст.1 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 №661-IV, завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні покладаються на Державну прикордонну службу України.

Основними функціями Державної прикордонної служби України, згідно ст.2 вказаного законодавчого акту, є, в тому числі, здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Відповідно до ст.3 Закон №3857, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 №1710-VI визначено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (ч.1 ст.7 Закону України "Про прикордонний контроль").

Порядок перетинання громадянами України державного кордону визначають Правила, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (далі- Правила).

Згідно пункту 2 Правил у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до п. 2-6 Правила, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Отже, особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану. Однак, згідно з п.2-6 Правил таке право не поширюється на осіб, визначених в абзацах 2 - 8 ч.3 статті 23 Закону №3857.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, зазначених в абз.2 ч.3 ст.23 Закону №3857, а тому беззаперечним правом перетину кордону в період мобілізації не наділений.

Суд звертає увагу позивача на тому, що право відстрочення від призову на військову службу та право на перетин державного кордону під час мобілізації є різними за своєю правовою природою, законодавчими нормами, якими такі регулюються, та органами, що визначають їх наявність. Тому, наявність в особи відстрочки від призову не гарантує такій особі беззаперечного права перетину кордону.

Суд критично ставиться до доводів позивача як на підстави обґрунтування позовних вимог на роз`яснення Адміністрації Державної прикордонної служби України, наданих в розпорядженні щодо порядку організації виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану від 17.03.2022 №23-6855/0/6-22-Вих, відповідно до яких обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років не застосовуються, в тому числі, до здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти (студенти, слухачі). Оскільки таке роз`яснення не є нормативно-правовим актом та не має вищої юридичної сили у порівнянні із нормативно-правовими актами, що регулюються спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позивач при здійсненні перетину державного кордону 17 листопада 2022 року не мав права на перетин кордону в умовах воєнного стану, а тому оскаржене рішення відповідача є правомірним.

В силу ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Провівши правовий аналіз законодавчих норми, що регулюються спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО