Справа № 440/10144/22
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10144/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2022 року (згідно даних на поштовому конверті) до Полтавського окружного адміністративного суду звернувся Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (р/р UA1017468, код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університету внутрішніх справ, у розмірі 76275,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невідшкодуванням у добровільному порядку відповідачем витрат з її утримання у закладі освіти у розмірі 76275,58 грн у зв`язку з достроковим звільненням останньої зі служби в Національній поліції України за власним бажанням.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі залишено без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з доказами поважності причин пропуску позивачем такого строку або належних документальних доказів на підтвердження факту дотримання останнім строку звернення до суду.

01.12.2022 на виконання вимог ухвали суду від 25.11.2022 від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, дослідивши доводи якої, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, оскільки пропущений позивачем строк є не надто значним, фактично зумовлений неодноразовим витребовуванням Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ від ГУНП в Полтавській області матеріалів особової справи ОСОБА_1 для належного оформлення позовної заяви про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, а також вжиттям університетом дій, направлених на досудове врегулювання спору шляхом направлення ОСОБА_1 листа-повідомлення з пропозицією укласти договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року. Відтак, оскільки правило встановлення обмежень звернення до суду в зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, суд, враховуючи наведені причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску строку та необхідності його поновлення.

Як наслідок, ухвалою суду від 06.12.2022 заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ строку звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі та поновити такий строк. Зобов`язано Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (39800, Полтавська область, місто Горішні Плавні, вул. Миру, буд. 24) надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . Встановлено для Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області строк виконання ухвали суду упродовж трьох днів з дня її отримання.

19.12.2022 до суду від Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 21.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/10144/22 за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

При цьому, позивач у позовній заяві в якості третьої особи визначив Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 відмовлено позивачу у залученні до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвалами від 20.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів та про залишення позовної заяви без розгляду.

Між тим, 16.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вказує, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду. У спірному випадку позивач повинен був звернутися до суду у період з 27.07.2022 по 26.08.2022, однак звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду лише 18.11.2022. Таким чином, позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду на 2 місяці і 24 дні. В матеріалах адміністративної справи №440/10144/22 відсутні належні та допустимі докази які б підтверджували поважність причину пропуску позивачем місячного строку звернення до суду, які пов`язанні з істотним труднощами або непереборною силою. Поряд з цим, норми статті 74 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 8 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261, суперечать Конституції України, Закону України "Про вищу освіту" від 01.01.2019 та чинним міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які є частиною національного законодавства України, а саме, Конвенції про примусову чи обов`язкову працю N 29, яка ратифікована Україною 10.08.1956. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Безоплатність вищої освіти означає, що громадянин має право здобути її відповідно до стандартів вищої освіти без внесення плати в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі (частина четверта статі 53 Конституції України (254к/96-ВР ) в межах обсягу підготовки фахівців для загальносуспільних потреб (державного замовлення). Згідно з наказом №159 ос від 01.08.2018 відповідач була зарахована курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ як кандидат, який успішно склав вступні випробування, тобто була зарахована до університету на конкурсній основі, скористалася своїм конституційним правом на безкоштовну освіту. Отже, позовні вимоги Дніпропетровського державного університету як структурного підрозділу МВС України, не підлягають задоволенню, оскільки норми Конституції України, Конвенції про примусову чи обов`язкову працю N 29, ратифікованої Україною 10.08.1956, мають вищу юридичну силу, ніж Закон України "Про Національну поліцію" та постанова Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261. Надані позивачем довідки - розрахунки фактичних витрат є неналежними, недопустимими та недостатніми для доказування факту витрачання позивачем на ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 76275,58 грн. У довідках позивача про грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення відсутні встановлені норми, там викладена лише вартість. Жодних первинних доказів фактичної вартості, яку позивач поніс у зв`язку з утриманням ОСОБА_1 , до суду не надано. За час навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ відповідач проживала у гуртожитку та оплачувала проживання власними коштами. Грошове утримання у розмірі 21998,20 грн було виплачене ОСОБА_1 за відсутності недобросовісності з боку останньої або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом існування для відповідача з огляду на відсутність в неї будь-яких інших доходів, що з огляду на приписи статті 1215 Цивільного кодексу України зумовлює відсутність у останньої обов`язку по поверненню позивачу наведеної суми. Отже, оскільки позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують факт витрачання грошових коштів у розмірі 76275,58 грн, а норми права, на які спирається позивач, суперечать Конституції України та Конвенції про примусову чи обов`язкову працю N 29, що ратифікована Україною 10.08.1956, в задоволені позовних вимог слід відмовити повністю /а.с. 71-94/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на достатність наданих доказів та повідомлених учасниками справи обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 01.08.2018 №159ос "По особовому складу" згідно з Правилами прийому до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ та на підставі рішення Приймальної комісії від 22.07.2018, протокол №13 наказано зарахувати з 10.08.2018 курсантами першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ кандидатів, які успішно склали вступні випробування, та присвоїти зарахованим вступникам з числа цивільної молоді спеціальне звання "рядовий поліції": факультет підготовки фахівців для органів досудового розслідування - по ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 /а.с. 7/.

10.08.2018 між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавець), ГУНП в Полтавській області (замовник) та ОСОБА_1 (особа) укладено контракт про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ №5279 /а.с. 8/.

Предметом контракту є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти "бакалавр" за спеціальністю 081 "право".

За умовами вказаного контракту виконавець зобов`язується, зокрема: - забезпечити можливість користування особою навчально-матеріальною базою виконавця, бібліотеками, читальними залами, навчальною та методичною літературою, комп`ютерною технікою, об`єктами спортивно-оздоровчого, соціально-побутового та культурного призначення; - забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, Національної поліції України; - після закінчення навчання видати особі документ про вищу освіту державного зразка та направлення на роботу відповідно до рішення комісії з персонального розподілу; - після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у закладі, за весь термін навчання.

Замовник зобов`язується, зокрема: - в разі звільнення особи до відпрацювання нею 3-х років після закінчення ЗВО видати їй повідомлення із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у виконавця під час навчання. Невідкладно проінформувати виконавця про звільнення особи зі служби в Національній поліції України та надіслати відповідні документи (копію рапорту про звільнення, висновок атестації, тощо), завірені копії наказів про призначення (переміщення по службі), завірену копію наказу про звільнення, копію паспорту (1, 2, 3 сторінки та реєстрація), копію облікової картки фізичної особи - платника податків, довідку про місце реєстрації - за наявності, копії наказів про внесення змін до облікових документів (зміна прізвища, тощо), необхідні для примусового стягнення з особи витрат, пов`язаних з її утриманням під час навчання.

Особа зобов`язується, зокрема: - після закінчення навчання в строк прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою та відпрацювати не менше 3-х років; - у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.

Згідно з пунктами 2, 5 розділу ІV контракту відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим (в тому числі послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання та водовідведення, електроенергія). У разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства. Організація та проведення претензійно-позовної роботи здійснюється виконавцем.

Наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 02.03.2022 №48ос "По особовому складу" на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №190-р "Про проведення в 2022 році дострокових випусків курсантів (слухачів) випускних курсів військових навчальних закладів, військових навчальних закладів підрозділів закладів вищої освіти та закладів фахової перед вищої освіти, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ та Державної служби з надзвичайних ситуацій", розпорядження Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2022 №7250/6/48-2022 "Про організацію проведення атестації курсантів (слухачів ЗВО МВС)" наказано направити у розпорядження з 06.03.2022 випускників Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (ступень вищої освіти "бакалавр") для призначення на посади згідно з отриманим фахом: навчально-науковий інститут права та підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції (досудове розслідування) - по ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 /а.с. 9/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 05.03.2022 №117 о/с "По особовому складу" призначено по Кременчуцькому районному управлінню поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка прибула після закінчення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, на посаду слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції /а.с. 10/.

/а.с. 10/. У подальшому, у зв`язку з небажанням проходити службу в Національній поліції України ОСОБА_1 подала на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області рапорт про її звільнення зі служби за власним бажанням /а.с. 12/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 13.07.2022 №292 о/с "По особовому складу" лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) /а.с. 13/.

При цьому, ОСОБА_1 під підпис 13.07.2022 вручено повідомлення про зобов`язання відшкодувати МВС України в особі Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, у розмірі 76275,58 грн /а.с. 25/.

Про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції ГУНП в Полтавській області проінформувало навчальний заклад листом від 15.07.2022 за №569/115/12/02-2022, до якого додало лише витяг з наказу про звільнення ОСОБА_1 та копію повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі /а.с. 45/.

Вказане зумовило необхідність неодноразового звернення навчального закладу до ГУНП в Полтавській області з листами від 29.07.2022 та від 15.09.2022 для отримання додаткових документів з особової справи ОСОБА_1 /а.с. 44, 48/.

Частина необхідних документів до навчального закладу від ГУНП в Полтавській області надійшли разом з листом від 25.08.2022, а решта необхідних для складення позовної заяви документів - разом з листом від 26.09.2022, який отримано позивачем 06.10.2022 /а.с. 46-47/.

Після цього Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ на ім`я ОСОБА_1 був направлений лист від 07.10.2022 про необхідність сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі у розмірі 76275,58 грн протягом 30 днів з дня отримання листа, а також з пропозицією укласти договір відшкодування витрат з розстрочкою платежу терміном на 1 рік /а.с. 26-27/.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у розмірі 76275,58 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Закон України "Про Національну поліцію" визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною п`ятою статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції станом на момент укладення контракту від 10.08.2018) визначено, що порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до положень статті 72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України.

За приписами статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.

Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок добору, направлення та зарахування на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС (пункт 2 Порядку №261).

За змістом пунктів 3-6 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.

Примірна форма договору затверджується МВС.

Згідно з пунктом 7-8 Порядку №261 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2017 №173 затверджено Типову форму контракту про здобуття освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та Типову форму контракту про здобуття освіти за спеціальністю "Правоохоронна діяльність" у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

У вимірі заявлених позовних вимог слід зауважити, що спір у цій справі виник щодо відшкодування коштів, витрачених на утримання ОСОБА_1 під час навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у зв`язку із тим, що вона звільнилася за власним бажанням зі служби в Національній поліції менш, аніж через три роки після закінчення навчання, що є порушенням умов контракту від 10.08.2018 №5279.

Виходячи з аналізу наведених вище норм, обов`язки по відшкодуванню витрат покладаються на особу у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Зокрема, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

У цій справі судом встановлено, що за умовами укладеного між університетом, ГУНП в Полтавській області та відповідачем контракту від 10.08.2018 №5279, відповідач зобов`язалася відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання (пункт 3.5 розділу ІІ контракту).

Тобто, з власноручно підписаного відповідачем контракту від 10.08.2018 №5279 остання була обізнана щодо наявності у неї обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі звільнення протягом трьох років після закінчення навчання.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 02.03.2022 №48ос "По особовому складу" на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №190-р "Про проведення в 2022 році дострокових випусків курсантів (слухачів) випускних курсів військових навчальних закладів, військових навчальних закладів підрозділів закладів вищої освіти та закладів фахової перед вищої освіти, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ та Державної служби з надзвичайних ситуацій", розпорядження Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2022 №7250/6/48-2022 "Про організацію проведення атестації курсантів (слухачів ЗВО МВС)" наказано направити у розпорядження з 06.03.2022 випускників Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (ступень вищої освіти "бакалавр") для призначення на посади згідно з отриманим фахом: навчально-науковий інститут права та підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції (досудове розслідування) - по ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 /а.с. 9/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 05.03.2022 №117 о/с "По особовому складу" призначено по Кременчуцькому районному управлінню поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 /а.с. 10/.

У подальшому, у зв`язку з небажанням проходити службу в Національній поліції України ОСОБА_1 подала на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області рапорт про її звільнення зі служби за власним бажанням /а.с. 12/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 13.07.2022 №292 о/с "По особовому складу" лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) /а.с. 13/.

За викладених обставин, суд доходить висновку про виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі.

При цьому, суд зауважує, що за правилами положень статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 8 Порядку №261 право вищого навчального закладу на звернення до суду в цій категорії спорів виникає у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.09.2021 у справі №520/11540/19 та від 14.12.2022 у справі №520/5837/2020.

В цьому аспекті судом установлено та не є спірним те, що 13.07.2022 ОСОБА_1 було під підпис вручене повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у навчальному закладі в розмірі 76275,58 грн /а.с. 25/.

Про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції ГУНП в Полтавській області проінформувало навчальний заклад листом від 15.07.2022 за №569/115/12/02-2022, до якого додало лише витяг з наказу про звільнення ОСОБА_1 та копію повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі /а.с. 45/.

Вказане зумовило необхідність неодноразового звернення навчального закладу до ГУНП в Полтавській області з листами від 29.07.2022 та від 15.09.2022 для отримання додаткових документів з особової справи ОСОБА_1 /а.с. 44, 48/.

Частина необхідних документів до навчального закладу від ГУНП в Полтавській області надійшли разом з листом від 25.08.2022, а решта необхідних для складення позовної заяви документів - разом з листом від 26.09.2022, який отримано позивачем 06.10.2022 /а.с. 46-47/.

Після цього Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ на ім`я ОСОБА_1 був направлений лист від 07.10.2022 про необхідність сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі у розмірі 76275,58 грн протягом 30 днів з дня отримання листа, а також з пропозицією укласти договір відшкодування витрат з розстрочкою платежу терміном на 1 рік /а.с. 26-27/.

Однак, відповідач зі свого боку жодним чином не відреагувала ні на повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у навчальному закладі, ні на лист Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 07.10.2022.

Аналізуючи доводи відзиву на позовну заяву з приводу того, що громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і в комунальних навчальних закладах на конкурсній основі, а тому відповідач була зарахована до університету на конкурсній основі, скориставшись своїм правом на безкоштовну освіту, суд зауважує, що в розглядуваному випадку зобов`язання щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання в університеті витікає з умов тристороннього договору (контракту), укладеного між університетом (виконавцем), ГУНП в Полтавській області (замовником) і ОСОБА_1 (особою). Відповідно, саме відповідач несе відповідальність за невиконання умов договору (контракту) у вигляді відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Судом критично оцінюються посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що грошове утримання у розмірі 21998,20 грн було виплачене ОСОБА_1 за відсутності недобросовісності з боку останньої або розрахункової помилки з боку позивача та фактично являлося єдиним засобом для її існування з огляду на відсутність в неї будь-яких інших доходів, а тому враховуючи приписи статті 1215 Цивільного кодексу України та викладену Верховним Судом у постанові від 11.02.2019 у справі №617/640/16-ц правову позицію, це зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню вказаної суми.

Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

При встановленні доцільності посилання на постанову Верховного Суду кожен правовий висновок суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

У такому випадку правовий висновок розглядається "не відірвано" від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У справі №617/640/16-ц спір стосувався відшкодування витрат на навчання у медичному коледжі, тобто позовні вимоги були пов`язані із захистом суб`єктивного права у приватно-правових договірних відносинах між навчальним закладом і студенткою.

Разом з тим, у справі №440/10144/22 позивачем є вищий навчальний заклад - Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, а відповідачем - колишня поліцейська і спір пов`язаний з відшкодуванням витрат, пов`язаних з її утриманням, як курсанта та рядової поліції під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.

Відтак, очевидним є факт неподібності правовідносин у справах №617/640/16-ц і №440/10144/22 як за критеріями складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, так і за нормативним регулюванням.

Отже, наведені у постанові Верховного Суду у справі №617/640/16-ц висновки щодо застосування положень статті 1215 Цивільного кодексу України не є релевантними для розгляду справи №440/10144/22, оскільки сформовані за відмінних фактичних обставин.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У вимірі встановлених обставин у зіставленні з наведеними вище законодавчими положеннями вбачається, що під час навчання відповідача в університеті підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснювалася на підставі контракту про здобуття освіти, який укладався між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Тобто, саме контрактом передбачений обов`язок особи, яка навчалася, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби за власним бажанням раніше, аніж через три роки після закінчення навчання.

Як обумовлено приписами Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.

Грошове забезпечення курсантів ЗВО, яких вперше прийнято на службу в поліцію, складається з посадового окладу.

Грошове забезпечення курсантів ЗВО з числа молодшого складу поліції складається з посадового окладу за останньою штатною посадою, яку поліцейський займав до зарахування на навчання, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Грошове забезпечення курсантам, ад`юнктам, докторантам, слухачам із числа середнього складу поліції, а також курсантам із числа молодшого складу поліції ЗВО виплачується за місцем проходження служби (навчання) виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом ЗВО.

Виходячи з викладеного, оскільки саме в кошторисі ВНЗ МВС передбачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантів ВНЗ МВС, то вказане грошове забезпечення належить до категорії витрат на навчання таких курсантів.

Вказане кореспондує з пунктом 3 Порядку №261, за змістом якого грошове забезпечення входить до складу витрат, які підлягають відшкодуванню у разі звільнення із служби в поліції за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.

З наведеного висновується, що грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації Міністерству внутрішніх справ України.

Підсумовуючи зазначене суд доходить висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється дія положень пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України.

Щодо обв`язку особи відшкодувати вартість навчання у разі відмови відпрацювати визначену договором кількість років Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) висловлювався у низці справ.

Так, у справі "Chitos проти Греції" (рішення від 04.06.2015, заява № 51637/12) ЄСПЛ зазначав, що заявник не може правомірно стверджувати, що не знав принципу і обсягу зобов`язання, яке він взяв на себе, обравши кар`єру офіцера і військового лікаря. Однією з головних переваг вступу до армії було безкоштовне навчання. Дійсно, збройні сили беруть на себе вартість усього навчання такої особи, сплачують їй платню і надають соціальне забезпечення як кадровому офіцеру. Натомість від офіцера після отримання диплома вимагається взяти на себе зобов`язання служити у відповідному званні певну кількість років.

ЄСПЛ уважає, що накладене на кадрових офіцерів зобов`язання після завершення навчання нести службу протягом певного строку є невід`ємним від покладеного на них завдання. Обчислення строку дії контрактів офіцерів, які отримали освіту коштом армії, і умови розірвання таких контрактів належать до розсуду держави.

Вимога держави повернути кошти, витрачені на навчання офіцерів і військових медиків, а також на їх забезпечення відповідно до потреб, виправдовують заборону розривати контракт протягом певного строку і встановлення відшкодування витрат, яких зазнала держава протягом років навчання. Зобов`язання військових лікарів, які бажають піти у відставку до завершення контракту, сплатити державі певну суму на відшкодування витрат, понесених на їх навчання, цілком виправдовується перевагами, яких не мають цивільні студенти у сфері медицини, зокрема забезпеченим працевлаштуванням, отриманням платні тощо. Сам принцип відкупу років, які залишається відслужити, не становить порушення принципу пропорційності.

У справі "Lazaridis проти Греції" (рішення від 12.01.2016, заява № 61838/14) заявник (лікар, підполковник армії) подав клопотання про його дострокове відрахування з армії. Генеральний штаб армії зобов`язав заявника виплатити державі відшкодування у сумі 121 321,72 євро як компенсацію за дострокове звільнення. Заявник оскаржив таке рішення до суду. Суд відхилив його скаргу, у зв`язку із тим, що заявник, отримавши відповідну освіту, зобов`язався відслужити в армії дев`ятнадцять років і вісімнадцять днів, але він прослужив лише чотирнадцять років, два місяці та шість днів. Заявник оскаржив це рішення національного суду.

ЄСПЛ дійшов висновку, що зобов`язання військових лікарів, які бажали залишити армію до закінчення строку виконання обов`язку, відшкодувати державі витрати, понесені на їх навчання, було цілком виправданим з огляду на привілеї, якими вони користувалися порівняно із цивільними студентами-медиками. Особа, яка вступає на навчання до Військової академії, усвідомлює, що аналогом безкоштовної освіти, винагороди та соціальних переваг, якими користується така особа в силу свого військового статусу, є зобов`язання служити в рядах армії протягом визначеного періоду після закінчення навчання.

Обов`язок офіцерів армії нести службу протягом визначеного періоду після завершення їх підготовки відповідає встановленій меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме за допомогою військових установ особи отримують загальну медичну освіту, відповідну спеціалізацію, а також мають можливість займатися приватною медициною в неробочий час. Таким чином, сам принцип викупу решти років служби не порушує принцип пропорційності.

В аналогічній справі "Charalambos Pierrakos проти Греції" (рішення від 26.05.2020, заява № 51743/17) суд постановив, що обов`язок медичних працівників, які хотіли б покинути збройні сили держави до закінчення терміну служби, виплачувати державі певні суми відшкодування витрат на навчання є повністю виправданим з урахуванням привілеїв, якими вони користуються в порівнянні зі студентами в галузі цивільної медицини. Особі, яка зараховується на навчання до військового закладу освіти, відомо, що у разі безкоштовного навчання, виплати винагороди за службу та у зв`язку з військовим статусом, вона зобов`язується служити в армії протягом відповідного періоду після закінчення навчання. Такий обов`язок відповідає загальновизнаній меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме військові абітурієнти, які вивчали медицину та здобували відповідну спеціалізацію мали можливість займатися приватною медичною практикою. Таким чином, принцип відшкодування (викупу) решти років служби не порушує принцип пропорційності (дивитись згадувану вище справу "Chitos проти Греції", п.п. 92-100). Ці міркування застосовні і в даному випадку.

У справі "Yanaюэk проти Туреччини" (рішення від 06.01.1993, заява № 14524/89) щодо права на освіту ЄСПЛ зазначив, що гарантування права на освіту не виключає застосування дисциплінарних стягнень; встановлені обмеження у справі заявника щодо права на освіту у Військовій академії не обмежують його право на освіту у цивільних навчальних закладах.

Щодо захисту права власності у рішенні ЄСПЛ вказано, що у заявника виник борг перед державою щодо відшкодування плати за навчання, харчування, проживання у разі невиконання обов`язку стосовно проходження військової служби в армії у встановлений законодавством період. Комісія вважає, що обов`язок здійснити такі відшкодування після відрахування з навчального закладу не порушує права заявника відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Тож ураховуючи норми національного законодавства та усталену практику ЄСПЛ у розгляді подібних спорів можна дійти висновку, що обов`язок особи, яка зобов`язалась відпрацювати за направленням після завершення її навчання за рахунок коштів держави, не передбачає втручання у її права, гарантовані статтею 4 Конвенції щодо заборони примусової чи обов`язкової праці. ЄСПЛ підкреслює, що не кожна праця, яку вимагають від особи під загрозою "покарання", становить заборонену цим положенням "примусову чи обов`язкову працю". Слід врахувати, зокрема, характер і обсяг даної діяльності, вільне укладення відповідних домовленостей (угод) у зв`язку із чим особа усвідомлює принцип і обсяг свого зобов`язання, яке вона бере, отримуючи безкоштовну освіту тощо. Такі обставини дозволяють відрізнити «примусову працю» від роботи, якої можна розумно вимагати за відповідних обставин. У протилежному випадку ЄСПЛ застосовує поняття «непропорційний тягар» та перевіряє, чи на особу було накладено такий тягар, що є єдиним чинником, на підставі якого ЄСПЛ може встановити порушення пункту 2 статті 4 Конвенції.

Обов`язок особи відшкодувати на користь держави кошти, витрачені на її навчання (пов`язані із цим витрати, їх окремі види тощо) за невиконання вимоги про відпрацювання за направленням не є втручанням у право власності особи, гарантоване статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції, та не становить порушення принципу пропорційності. Відповідно до практики ЄСПЛ такі суми відшкодування на корить держави можуть визначатись з урахуванням вартості навчання, виплат на утримання особи, яка навчається (наприклад, вартість проживання, їжі та обладнання, наданих особі під час навчання), субсидованої державою стипендії особі, яка навчається.

Стаття 2 Протоколу № 1 до Конвенції захищає та гарантує загальне особисте право особи на освіту. Держави не зобов`язуються організовувати за власний кошт або субсидувати освіту визначеного виду або рівня. Водночас, держава не зобов`язана виключно утримуватись від порушень цього права, а несе й відповідні позитивні зобов`язання, аби забезпечити дотримання права, захищеного статтею 2 Протоколу № 1 до Конвенції. Відповідні обмеження не повинні звужувати згадане право настільки, щоб порушити його сутність і позбавити його ефективності. Такі обмеження мають бути передбачуваними для зацікавленої особи і переслідувати законну мету.

За такого правового підходу ЄСПЛ, який кореспондує усталеній та послідовній практиці Верховного Суду у справах аналогічної категорії, підхід до вирішення спорів щодо відшкодування особами, які навчаються у ВНЗ МВС за рахунок державного бюджету, витрат на їх навчання у зв`язку з невиконанням ними умов договору (контракту) має бути однаковим, інший підхід може призвести до дискримінації.

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає доречними твердження відповідача про порушення приписів Конвенції про примусову чи обов`язкову працю №29, ратифікованої Україною 10.08.1956, адже ОСОБА_1 добровільно підписуючи контракт від 10.08.2018 взяла на себе зобов`язання відпрацювати в органах поліції протягом трьох років після закінчення навчання в університеті, а у разі звільнення зі служби за власним бажанням до закінчення указаного строку - відшкодувати вартість свого навчання.

Суд зауважує, що у спірному випадку склад та розмір витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в навчальному закладі підтверджений залученими до матеріалів справи довідками-розрахунками фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія), курсантом ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2018-2022 роки /а.с. 14-21, 147-154/.

При цьому, виходячи з аналізу пункту 3 Порядку №261 фактичні витрати, пов`язані з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія) на відповідну особу відображаються навчальним закладом саме у довідці про фактичні витрати.

За викладених обставин, надання позивачем до матеріалів справи саме довідок-розрахунків фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія), курсанта ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2018-2022 роки, в обґрунтування розміру заявлених до стягнення витрат, відповідає приписам пункту 3 Порядку №261.

Водночас, суд відмічає долучення позивачем до матеріалів справи в якості додаткових доказів понесення витрат також медичної картки ОСОБА_1 та роздавальних відомостей на предмети однострою /а.с. 125-146/.

Крім того суд зауважує, відповідачем без будь-яких зауважень було підписано повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі від 13.07.2022 на суму 76275,58 грн.

При цьому, твердження відповідача про те, що за час навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_1 проживала у гуртожитку та оплачувала проживання власними коштами, судом відхиляються як безпідставні, зважаючи на відсутність будь яких документальних доказів, які б підтверджували вказану обставину.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.

А відтак, позов належить задовольнити повністю.

При розгляді цієї справи судом враховувалися висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.01.2023 у справі №440/2692/20.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено стягнення судових витрат юридичної особи - позивача з фізичної особи - відповідача, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (пр. Гагаріна, 26, м. Дніпро, 49005, ідентифікаційний код 08571446) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі МВС України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (р/р UA1017468, код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) кошти у розмірі 76275,58 грн (сімдесят шість тисяч двісті сімдесят п`ять гривень п`ятдесят вісім копійок) на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава