Справа № 462/967/23
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/967/23
УХВАЛА

17 лютого 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення, -

встановив:

13.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною і скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шукоста О. В. серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі; визнати протиправним і скасувати рішення начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Пилипенка Р. про відмову у розгляді скарги, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова зазначив адресу свого проживання: АДРЕСА_1 .

Проте, зазначаючи вказане місце проживання, позивач на підтвердження підсудності справи саме Залізничному районному суду м. Львова не надав доказів про його зареєстроване місце проживання (перебування) за вказаною адресою у Залізничному районі м. Львова, а тому на переконання суду на даному етапі не обґрунтовано підстави пред`явлення ним позову до Залізничного районного суду м. Львова, оскільки місцезнаходження відповідача не у Залізничному районі м. Львова, що перешкоджає суду на стадії відкриття провадження у справі визначитись з дотриманням позивачем правил територіальної підсудності, встановлених ст. 25 КАС України.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно положень ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Звертаючись із даним позовом до суду, ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року.

Разом із позовною заявою позивачем подано також заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якій на обгрунтування звернення до суду із пропуском строку вказує, що такий пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 року не була йому надана, а отримана ним лише 12.10.2021 року, тобто вже після спливу встановленого законом 10-денного строку, після чого скористався правом на її оскарження вищестоящій посадовій особі начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області. Листом № Б-4229/41/12/01-2021 від 29.10.2021 року «Про розгляд звернення» повідомлено, що його скарга на постанову від 26.09.2021 року не була розглянута, оскільки подана без дотримання встановленого строку, хоча разом із скаргою подавав і заяву із обгрунтуванням поважності причин пропуску такого та підстав для поновлення. Після отримання 20.11.2021 року листа начальника Управління ПП у Львівській області звернувся до суду із позовом про скасування постанови, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.12.2021 року у справі № 462/8775/21 позовну заяву було залишено без руху, однак копії такої ухвали не отримував та 07.02.202 року позов у даній справі повернуто у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 02.12.2021 року про залишення без руху. Постановою Восьмого апеляційного адміністратвиного суду від 28 вересня 2022 року ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 року про повернення позовної заяви залишено без змін. Позивач наголошує, що у встановленому законом порядку подав скаргу на спірну постанову вищестоящій посадовій особі, тому не міг звертатись до суду із позовом, а відтак строк звернення до суду пропущено із поважних причин і просить його поновити. Крім того, покликається на те, що за аналогічних обставин звернення першочергово із скаргою до вищестоящої особи, а надалі до суду, Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 462/2712/21 від 09.12.2021 року скасовано рішення Залізничного районноо суду м. Львова від 30.09.2021 року та щодо строку звернення зазначено, що незалежно від обраного особою способу захисту свого права, вона може звернутись до суду, який не може відмовити у доступі з мотивів обрання особою спочатку досудового способу вирішення спору.

Разом з тим, вивчивши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду та доданими до неї матеріалами, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено, ОСОБА_2 вже звертався до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про скасування постанови серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року та ухвалою судді від 07.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків позову, серед яких зокрема подання клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Звертаючись повторно до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року позивач просить поновити йому строк звернення до суду, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме звернення у передбаченому законом досудовому порядку із скаргою до вищестоящої посдової особи та надалі, у зв`язку із отриманням рішення вищестоящої сооби про відмову, звернення із позовом до суду.

Так, частиною першою ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 122 КАС України визначено загальний строк звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Поруч з цим, статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано також протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, законодавцем передбачено альтернативний порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Цей порядок не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки передбачає можливість оскарження або до вищестоящого органу, або до суду у порядку, визначеному КАС України.

Щодо покликань позивача на постанову Восьмого апеляційного адміністратвиного суду від 09.12.2021 року за результатами перегляду рішення у справі № 462/2712/21, суд звертає увагу на те, що згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.01.2021 у справі

№ 757/48987/18-а законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Такого ж змісту позиція міститься також у наступних постановах Верховного Суду за аналогічних правовідносин щодо оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, зокрема у постанові від 18.03.2021 року у справі № 466/227/18 та у постанові № 697/1044/22 від 16.02.2023 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

А тому, звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав, що підтверджує відсутність підстав для встановлення тримісячного строку для звернення до суду із вказаним позовом.

За наведеного, суд приходить до висновку, що викладені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними, а тому заява про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Частиною 1, 2 ст. 123 КАС України передбачено у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтями 160, 161 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та із врахуванням, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у КАС України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви, в тому числі і для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Керуючись ст. 160, 161, 169 КАС України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення - залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/967/23.

Суддя: Б. М. Гедз