Справа № 200/4070/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року справа №200/4070/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 200/4070/22 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправними дій щодо розрахунку стажу та розміру пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії з 18.01.2022 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди роботи з 01.09.1987 по 18.06.1991, з 01.09.2019 по 31.12.2021 та до страхового стажу роботи період з 01.09.2019 по 31.12.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18 січня 2022 року позивачу призначено пенсію згідно з п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За підрахунком відповідача стаж роботи ОСОБА_1 на час призначення пенсії за Списком № 1 склав 13 років 2 місяці 9 днів, з них військова строкова служба - 1 рік 10 місяців 14 днів.

Відповідачем під час призначення пенсії ОСОБА_1 період роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року (2 роки 4 місяці) на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею через відсутність сплати єдиного соціального внеску.

Крім того, відповідач не врахував до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею згідно наданого диплому НТ №805953 період навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1991 року в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю Будівництво гірничих підприємств.

Вважає такі дії протиправними, що стало підставою для звернення до суду, оскільки від зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею залежав розмір пенсії ОСОБА_1 , який через такі дії відповідача розрахований у загальному порядку, а повинен був розраховуватися відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 200/4070/22 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 18.01.2022 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до його страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 період роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач звернувся до управління з заявою від 18.01.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж (повний) складає 29 років 01 місяць 05 днів, в тому числі підземна робота (провідні професії) - 11 років. Середньомісячний заробіток, з якого обчислена пенсія 11071,32 гривень.

Зазначає, що відповідно до приписів ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від суми сплачених страхових внесків. Тому період роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля позивачу не зараховано до його страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею з підстав відсутності сплати єдиного соціального внеску.

Згідно статті 38 Закону України Про професійну (професійно-технічну) освіту №103/98-ВР від 10.02.1998 року час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно диплому позивач навчався в технікумі, відповідно до статті 18 Закону №103/98-ВР технікум не відноситься до закладів професійної (професійно - технічної) освіти, тому підстави для зарахування періоду навчання до пільгового стажу відсутні.

Також зазначає, що дія Закону України від 02.09.2008 року Про підвищення престижності шахтарської праці (далі Закон № 345) поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Стаж роботи на підземних роботах позивача складає 11 років, що не відповідає вимогам статті 8 Закону №345.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що з 18 січня 2022 року позивачу призначено пенсію на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що не спростовується сторонами.

У квітні 2022 року адвокат позивача звернувся до відповідача з заявою про надання інформації стосовно зарахування до пільгового та страхового стажу спірних періодів роботи та навчання позивача.

Листом від 20 квітня 2021 року відповідач зазначив, що з 18 січня 2022 року позивачу призначено пенсію на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, відповідач зазначив, що страховий стаж позивача згідно статті 24 Закону №1058-IV складає 39 років 10 місяців 5 дні, у тому числі, додаткові 11 років за списком №1. Стаж роботи за списком №1 складає 12 років 11 місяців 9 днів.

В умовах введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2002 та від 14.03.2022 № 133/2002 воєнного стану для мінімізації ризиків розголошення інформації (персональних даних) пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ обмежено, тому запропонував отримати запитувані документи можна після закінчення правового режиму.

Адвокатом позивача 31.07.2022 року було надано повторний запит на адресу відповідача.

Листом від 04.08.2022 року управління повідомило, що страховий стаж обчислений відповідно до вимог ст. 24 Закону № 1058, який врахований по 31.08.2019 та складає 29 років 1 місяць 5 днів, в тому числі стаж на підземних роботах за Списком № 1 13 років 2 місяці 9 днів, з них військова строкова служба - 1 рік 10 місяців 14 днів (розрахунок стажу ОСОБА_2 додається).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

ДЩовідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України Про пенсійне забезпечення (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Спору між сторонами стосовно відсутності певних записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 немає.

Щодо не врахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля, який відповідачем не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 через відсутність сплати єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

Страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату єдиного внеску з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля з підстав відсутності відомостей про сплату ЄСВ за цей період роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятого відповідачем зазначеного вище спірного періоду роботи позивача є неправомірною і цей період мав би бути зарахований до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні пенсії з 18.01.2022 року.

Стосовно не врахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 згідно наданого диплому НТ №805953 періоду навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1991 року в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю Будівництво гірничих підприємств суд зазначає наступне.

Статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення, визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт д частини 1).

В період 1987-1991 років діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі - Положення №590).

Згідно з підпунктами з та і пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також: з) навчання в училищах та школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічної освіти (у ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах та училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних. д.) та в інших училищах, школах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації; і) навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах тощо), партійних школах, радпартшколах, школах профруху, на робітфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

При цьому, при призначенні пільгової пенсії тільки період, вказаний в підпункті з, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України у листі від 16.03.2011 №4.7-17/674 Роз`яснення щодо прирівняння середньої спеціальної освіти, здобутої за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, до неповної вищої освіти зазначило, що Законом Української РСР Про народну освіту від 28.06.74 №2778-VIII технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю.

Станом на 01 вересня 1987 року, тобто на початок навчання позивача в технікумі й до 18 червня 1991 року, за чинним на той час Законом Української РСР Про народну освіту від 28.06.1974 року №2778-VIII, технікуми належали до середніх спеціальних навчальних закладів (стаття 49 цього Закону), отримана в них освіта - до середньої спеціальної (стаття 51). Відповідно до стаття 54 цього закону особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади, присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності.

Згідно з Постановою Верховної Ради Української РСР Про порядок введення в дію Закону Української РСР Про освіту від 04.06.1991 року №1144-XII з 26 червня 1991 року Закон Української РСР Про народну освіту від 28.06.1974 року №2778-VIII втратив чинність.

Аналіз наведених норм права з урахуванням ретроспективного правового регулювання відносин в галузі пенсійного забезпечення та системного і логічного з`ясування змісту цих норм дає підстави вважати, що період навчання в такому закладі освіти, як технікум, який у певному часовому вимірі відносився до середніх спеціальних закладів, зараховується до страхового стажу, але не зараховується до підземних робіт, робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідач правомірно не включив до пільгового стажу за Списком №1 період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1987 року по 18.06.1991 року, тому в частині цих вимог слід відмовити.

Стосовно можливості застосування до позивача приписів ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як зазначено вище, листом від 04.08.2022 року управління повідомило адвоката позивача, що страховий стаж обчислений відповідно до вимог ст. 24 Закону № 1058, який врахований по 31.08.2019 року та складає 29 років 1 місяць 5 днів, в тому числі стаж на підземних роботах за Списком № 1 13 років 2 місяці 9 днів, з них військова строкова служба - 1 рік 10 місяців 14 днів.

Якщо до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 13 років 2 місяці 9 днів додати 2 роки 4 місяці період роботи з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля, який відповідачем неправомірно не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 через відсутність сплати єдиного соціального внеску, то пільговий стаж позивача складатиме 15 років 6 місяців 9 днів, що є достатньою умовою для застосування до позивача приписів ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 200/4070/22 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 200/4070/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко