Справа № 120/8836/22
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 лютого 2023 р. Справа № 120/8836/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про: визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з наступними позовними вимогами:

- Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформлену листом №8224-8033/2-02/8-0200/22 від 14.10.2022, у врахуванні при обрахунку пенсії ОСОБА_1 довідки про заробіток для обчислення пенсії №479 від 12.01.2007, виданої ТОВ "АМІТ-сервіс";

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.03.2022 здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії №479 від 12.01.2007, виданої ТОВ "АМІТ-сервіс";

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №97 від 08.08.2022 про відмову у перерахунку позивачу пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 20.04.2004 року перебуває на обліку в ГУПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком. В лютому 2007 року відповідачу 1 було надано довідку про заробіток для обчислення пенсії ТОВ "АМІТ-сервіс" №479 від 12.01.2007 за період з 01.01.1992 по 31.12.1996.

Однак станом на 01.03.2022 виплата пенсія проводить без урахування заробітної плати, що зазначена у довідці №479 від 12.01.2007 за період з 01.01.1992 по 31.12.1996.

Крім того, позивач вказує, що 08.08.2022 головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві прийнято рішення №97 від 08.08.2022 про відмову у перерахунку їй пенсії, зокрема, з урахуванням довідок про заробітну плату від 17.12.2007 №363, виданої ТОВ "АМІТ-сервіс" за період роботи з грудня 1991 року по серпень 1996 року.

У строк встановлений судом головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву згідного якого відповідач заперечує проти позову та просить у його задоволенні відмовити. Так, зазначено, що позивачем було надано довідки про заробітну плату за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 на ЗАТ "Хутростар" №01-14-32 від 12.02.2007, яка видана архівним відділом Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області та за період за сумісництвом з 01.01.1992 по 31.12.1996 в ТОВ "АМІТ-сервіс" №479 від 12.01.2007.

З метою дотримання вимог статі 40 Закону №1058, для підтвердження достовірності видачі довідок про заробітну плату за періоди роботи за сумісництвом було надіслано запит до ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату №479 від 12.01.2007.

ГУ ПФУ в Одеській області надіслано відповідь про неможливість проведення зустрічної звірки у зв`язку із відсутністю підприємства за юридичної адресою, а також надано інформацію, що згідно відомостей з реєстру страхувальників дата реєстрації ТОВ "АМІТ-сервіс" - 09.12.1997, тоді як довідка про заробітну плату видана за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, тобто за радніший період, ніж зареєстровано підприємство.

Враховуючи зазначене, з 01.03.2022 позивачу пенсійну виплату приведено у відповідність.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у м.Києві подано до суду відзив згідно якого відповідач заперечує проти позову та просить у його задоволенні відмовити. Зазначено, що ОСОБА_1 звернулася 05.08.2022 до ГУПФУ у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії в частині врахування заробітної плати за період до 01.01.2000 року та надано довідки №363 від 17.12.2007, виданої ТОВ "АМІТ-сервіс" за період роботи з грудня 1991 року по серпень 1996 року, та довідку №01-14-161 від 21.06.2022 виданої ЗАТ "Хутростар" за період роботи з 01.12.1991 по 31.01.1997. За принципом екстериторіальності заяву позивача про перерахунок пенсії розглянуто ГУПФУ у м. Києві та прийнято рішення від 08.08.2022за №97 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки для перевірки достовірності даних довідки №01-14-161 від 21.06.2022 ГУ ПФУ у Вінницькій області направлено запит до архівного відділу Жмеринської міської ради.

В свою чергу, довідка №363 від 17.12.2007 не відповідає вимогам п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Крім того, оскільки згідно акту №28 від 15.02.2019 ГУ ПФУ в Одеській області ТОВ "АМІТ-сервіс" знаходиться у розшуку.

Позивач подано до суду відповідь на відзив, однак суд не приймає її до уваги оскільки до ч. 3 ст. 263 КАС України заявами по суті справи у даній категорії справ є позов та відзив.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 з 20.04.2004 року перебуває на обліку в ГУПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком. В лютому 2007 року відповідачу 1 було надано довідку про заробіток для обчислення пенсії ТОВ "АМІТ-сервіс" №479 від 12.01.2007 за період з 01.01.1992 по 31.12.1996.

З метою дотримання вимог статі 40 Закону №1058, для підтвердження достовірності видачі довідок про заробітну плату за періоди роботи за сумісництвом ГУ ПФУ у Вінницькій області в 2022 році було надіслано запит до ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення зустрічної перевірки про підтвердження даних довідки про заробітну плату №479 від 12.01.2007.

ГУ ПФУ в Одеській області надіслано відповідь про неможливість проведення зустрічної звірки у зв`язку із відсутністю підприємства за юридичної адресою, а також надано інформацію, що згідно відомостей з реєстру страхувальників дата реєстрації ТОВ "АМІТ-сервіс" - 09.12.1997, тоді як довідка про заробітну плату видана за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, тобто за радніший період, ніж зареєстровано підприємство.

Враховуючи зазначене, ГУ ПФУ у Вінницькій області приведено виплату пенсії з 01.03.2022 у відповідності до вимог ст. 40 ЗУ №1058.

05.08.2022 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про перерахунок пенсії в частині врахування заробітної плати за період до 01.01.2000 року та надано довідки №363 від 17.12.2007, виданої ТОВ "АМІТ-сервіс" за період роботи з грудня 1991 року по серпень 1996 року, та довідку №01-14-161 від 21.06.2022 виданої ЗАТ "Хутростар" за період роботи з 01.12.1991 по 31.01.1997.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про перерахунок пенсії розглянуто ГУПФУ у м. Києві та прийнято рішення від 08.08.2022за №97 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки для перевірки достовірності даних довідки №01-14-161 від 21.06.2022 ГУ ПФУ у Вінницькій області направлено запит до архівного відділу Жмеринської міської ради.

В свою чергу, довідка №363 від 17.12.2007 не відповідає вимогам п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Крім того, оскільки згідно акту №28 від 15.02.2019 ГУ ПФУ в Одеській області ТОВ "АМІТ-сервіс" знаходиться у розшуку.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у п.16 Розділу XV «Прикінцеві положення» якого визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії у 2008 році), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз ); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд = Д/Т х 100%, де: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час здійснення перерахунку пенсії у 2008 році) Середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 41 Закону № 1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, крім іншого, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір па обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір). - у межах сум. які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5.6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно зі статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників. оподатковуваного доход) (прибутку). сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Як зазначено в абз. 1-3 пп. 3 п. 2.1 Розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Як підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами, що позивач у лютому 2007 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.01.2007 року №479, видану ТОВ "АМІТ-сервіс", у якому позивач працювала по сумісництву за період з 01.01.1992 по 31.12.1996.

Судом встановлено, що відповідачем позивачу здійснено перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.01.2007 року №479, однак з 01.03.2022 приведено у відповідність виплату пенсії у зв`язку із тим, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надано відповідь про неможливість провести зустрічну звірку у зв`язку із відсутність ТОВ "АМІТ-сервіс" за адресою, а також інформації, що підприємство зареєстроване 02.12.1997 в той час як довідка про заробітну плату №479 містить дані щодо нарахування заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Вищевказане означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Суд акцентує увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Натомість, підстав вважати надану довідку та наведені в довідках відомості недостовірними, відповідачем не наведено.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Зазначена правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.07.2019 у справі №423/1324/17, від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а та від 25.09.2018 у справі №242/65/17.

Оцінюючи мотиви головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відсутності підстав для врахування довідки про заробітну плату №479 від 21.01.2007 при обрахунку позивачу пенсії, зокрема. щодо наявності інформації що підприємство зареєстроване 02.12.1997 в той час як довідка про заробітну плату №479 містить дані щодо нарахування заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, суд враховує наступне.

Суд звертає увагу на те, що Законом УРСР Про підприємництво від 7 лютого 1991 року № 698 було передбачено, що державна реєстрація підприємництва проводиться у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцем діяльності або проживання.

Органи державної статистики встановлюють коди суб`єкта підприємницької діяльності (стаття 8 цього Закону у редакції від 7 лютого 1991 року).

З метою забезпечення єдиного державного обліку всіх господарюючих суб`єктів, що є юридичними або фізичними особами (підприємцями) і підлягають відповідно до законодавства державній реєстрації, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 1993 року № 538 створено Державний реєстр звітних (статистичних) одиниць України.

Пунктом 3 згаданої постанови Кабінету Міністрів України розроблення і ведення Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України покладено на Міністерство статистики.

Згідно з пунктом 4 Положення про Державний реєстр звітних (статистичних) одиниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 1993 року № 538, до Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України включались відомості про: всі юридичні особи на території України, а також юридичні особи України, що перебувають за її межами; всі розташовані на території України структурні одиниці, що не є юридичними особами і головні організації яких розташовані за її межами; всі фізичні особи, які займаються підприємницькою діяльністю і проживають на території України, незалежно від їх громадянства.

У 1996 році правонаступником Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України став Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), що був створений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 118.

Згідно з пунктом 5 згаданої постанови Кабінету Міністрів України формування бази даних ЄДРПОУ здійснювалось на основі Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України із збереженням присвоєних суб`єктам господарської діяльності ідентифікаційних кодів.

Відповідно до пункту 3 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 118, до ЄДРПОУ включались дані про такі суб`єкти господарської діяльності: юридичні особи, а також їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи, що розташовані на території України і провадять свою діяльність на підставі законодавства України; юридичні особи, а також їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи, розташовані за межами України, які створені з участю юридичних осіб України і діють відповідно до законодавства іноземних держав.

Для досягнення цієї мети пунктом 4 Положення про ЄДРПОУ передбачено, що інформаційний фонд реєстру включає такі види даних: ідентифікаційні - ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності, що є єдиним для всього інформаційного простору України, та його назва; класифікаційні - дані про галузеву, територіальну, відомчу належність, форму власності та організаційно-правову форму господарювання; довідкові - дані про адресу, телефон, факс, прізвище керівника, засновників (інвесторів) тощо; реєстраційні - дані про державну реєстрацію (перереєстрацію), спосіб створення, реорганізацію, ліквідацію тощо; економічні - дані, які i характеризують виробничо-технічні та фінансово-економічні показники суб`єкта господарської діяльності. Спрямованість ЄДРПОУ на накопичення статистичної інформації також підтверджується діючим на той момент механізмом державної реєстрації суб`єктів господарювання, який передбачав обов`язок органу, який здійснює реєстрацію, після видачі свідоцтва про реєстрацію в десятиденний термін подати відомості про реєстрацію суб`єкта господарювання органу державної статистики (стаття 8 Закону України «Про підприємництво» у редакції від 22 грудня 1995 року).

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду відповідних відомостей з Єдиного державного реєстру інформації щодо реєстрації ТОВ "АМТ-сервіс".

Крім того, враховуючи те, що дані про заробітну плату підприємством надані позивачу за період до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», відповідач повинен був перевірити інформацію з виконавчого комітету Одеської міської ради які до прийняття вищезазначеного Закону здійснювали реєстрацію підприємств.

Отже, на думку суду відповідачем не надано належних доказів які б підтверджували, що ТОВ "АМІД-сервіс" не здійснювало свою діяльність в період з 1991 по 1996 рік.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що відповідно до вимог статті 44 Закону № 1058 відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 101 Закону № 1788-ХІІ визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, суд зазначає, що відповідач при вирішенні питання про перерахунок пенсії в 2007 році на підставі заяви позивача своїм правом на перевірку інформації визначеної у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.01.2007 року № 479 не скористався, а лише через 15 років після перевірки пенсійної справи надана позивачем довідка викликала сумнів у працівників Пенсійного фонду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Отже, підстав вважати надані документи недостовірними, відповідачем не наведено.

Крім того, суд вказує на те, що у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно грунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли мас місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, па обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для нього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб. тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Гак само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно з 01.03.2022 виключено дані про заробітну плату позивача, що містяться у довідці ТОВ "АМІД-сервіс" №479 від 12.01.2007, та проведено розрахунок пенсії без урахування таких.

Визначаючись щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку що належним способом захисту порушених прав буде зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2022 з урахуванням довідки ТОВ "АМІД-сервіс" №479 від 12.01.2007.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, з огляду на таке.

В розрізі вирішення даної адміністративної справи судом встановлено, що рішенням від 08.08.2022 №97 відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії на підставі, зокрема, довідки про заробітну плату за основним місцем роботи від 21.06.2022 за №01-14-61 з огляду на те, що головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проводиться зустрічна звірка по даним цієї довідки.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем 1 дані щодо заробітної плати позивача згідно довідки 21.06.2022 за №01-14-61 взято до уваги та проведено перерахунок пенсії.

Щодо довідки ТОВ "АМІД-сервіс" №363 то суд зазначає, що аналіз підстав та необхідності зарахування даних заробітної плати позивача за сумісництвом надано судом оцінюючи довідку про заробітну плату №479 від 12.01.2007, що видана ТОВ "АМІД-сервіс" та поглинає в себе період нарахування заробітної плати, що міститься в довідці №363.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши обставини справи та у їх сукупності суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат проведено відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) до (головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м Вінниця, 21100, ), головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягають у неврахуванні при перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки про заробітну плату №479 від 12.01.2007, виданої ТОВ "АМІД-сервіс".

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням довідки ТОВ "АМІД-сервіс" №479 від 12.01.2007.

В решті вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович