Справа № 810/344/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/344/17 Головуючий у 1 інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Оксененка О.М.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 06.01.2017 року № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № .

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Броварська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що Актом перевірки зроблено висновок про не включення ОСОБА_1 до складу загального річного оподаткованого доходу операції з інвестиційними активами в 2014 році в розмірі 5520000,0 та винесене податкове повідомлення-рішення від 19.10.2016 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем - 935476,40 грн. та за штрафними санкціями - 233869,20 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задовольнити частково. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову. Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2017 року в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання із сплати податку на доходи фізичних осіб на 821 565 грн. 50 коп., у тому числі 657 252 грн. 40 коп. за основним платежем та 164 313 грн. 10 коп. за штрафними санкціями. В іншій частині позову відмовлено (головуючий суддя Лічевецький І.О.).

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишено без задоволення. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - залишено без змін (головуючий суддя Безименна Н.В.).

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року, зокрема, замінено Броварську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області () правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області ().

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року скасовано, а справу №810/344/17 направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 16.09.2016 по 22.09.2016 працівниками Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатом вказаної перевірки складено Акт перевірки від 29.09.2016 № 255/1006-1304/.

У висновках зазначеного Акту перевірки зафіксовано порушення платником фізичною особою - ОСОБА_1 норм діючого законодавства, а саме:

- п.п. 170.2.2, 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового Кодексу України 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме не включила до складу загального річного оподаткованого доходу операції з інвестиційними активами в 2014 році в розмірі 5 520 000, грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб у 2014 році в розмірі 935 476,80 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у зв`язку з наступним.

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що згідно даних ІС "Податковий блок", до Бориспольської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було подано платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік (вх. № від 23.04.2015), в якій не задекларовано суму доходу від продажу інвестиційного прибутку.

Так, в додатку 3 до рядка 01.04 "Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами" зазначеної податкової декларації відображено факт продажу частки (50%) корпоративних прав ТОВ "Нова конструкція" - та задекларовано від`ємний фінансовий результат від проведених операцій з інвестиційними активами в сумі 1 931 812,96 грн.

При перевірці відомостей, що містяться в інформаційних базах даних ІС "Податковий блок", ЦБД ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів фізичним особам та інших зовнішніх джерелах інформації за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримувала доходи від ТОВ "Етуаль" (код за ) нараховано та виплачено дохід в 4 кварталі 2014 року в сумі 4 162 500 грн., ознака доходу " 112" - інвестиційний прибуток, однак сум податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік нараховано та перераховано в бюджет не було.

На запит про надання пояснень та документальних підтверджень щодо отримання доходу від продажу інвестиційного активу та понесених витрат на придбання інвестиційного активу, позивачем були надані пояснення та документи до Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Так, ОСОБА_1 було зазначено, що, відповідно до Договору дарування нежитлового приміщення від 08.12.2007, ОСОБА_2 ( Даритель ) дарує, а ОСОБА_1 (Обдарована) приймає в дар належну (Дарителю) на праві приватної власності одну другу частину нежитлової будівлі, а саме: одну другу частину річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280.35 кв.м. розташованого на земельній ділянці, яка належить Черкаській міській Раді.

Договором дарування від 08.12.2007 ОСОБА_2 ( Даритель ) дарує, а ОСОБА_1 (Обдарована) приймає в дар належну (Дарителю) на праві приватної власності одну другу незавершеного будівництва, а саме: адміністративно-побутовий корпус "А-4", будівельною готовністю 80 % та тепло пункт з сауною "Б", будівельною готовністю 80 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 вільний.

ОСОБА_1 , як власник (засновник, учасник) новоутвореного ТОВ "Нова конструкція" передала директору новоутвореного ТОВ "Нова конструкція" ОСОБА_4 , як вклад до статутного капіталу цього новоутвореного Товариства майно відповідно до Акту прийому передачі від 10.02.2008, а саме: одну другу частину річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280.35 кв.м., ціна майна - 1 357 500,00 грн.; одну другу незавершеного будівництва, а саме: адміністративно - побутовий корпус "А-4", будівельною готовністю 80 % та тепло пункт з сауною "Б", будівельною готовністю 80 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 вільний, ціна майна - 3 3882 500,00 грн.

Також, Протоколом № 2 засідання загальних зборів засновники ТОВ "Нова конструкція" ухвалено збільшення розміру статутного капіталу ТОВ "Нова конструкція" грошовими коштами в розмірі 560 000,00 грн., з них ОСОБА_1 вносить 280 000,00 грн.

Відповідно до статуту ТОВ "Нова конструкція", позивачем було внесено до статутного фонду грошові кошти підприємства 280 000,00 грн.

Згідно Договору купівлі-продажу від 14.10.2014, ТОВ "Етуаль" в особі директора ОСОБА_2 придбало 100 % корпоративних прав ТОВ "Нова конструкція" у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в грошовому еквіваленті 8 325 000,00 грн. у тому числі майно (ТМЦ) на загальну суму 7 7650 00.00 грн. та грошові кошти на суму 560 000.00грн. з них ОСОБА_1 отримала 4 162 500.00 грн. в т.ч за майно 3 882 500,00 грн. та грошові кошти 280 000.00 грн.

Сума придбання відображена у "Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку (ФІ-ДФ) по фізичній особі за 4 квартал 2014 року. ОСОБА_1 було сплачено згідно платіжних доручень від 14.10.2014 № 1067 суму 2 000 000,00 грн. та від 15.10.2014 № 1069 суму 2 162 500,00 грн. по договору.

Сума виплати відображена у "Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум у триманого з них податку (Ф1-ДФ) по фізичній особі за 4 кварта 2014 року.

Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 отримала дохід у сумі 5 520 000,00 грн. від продажу інвестиційних активів, сума витрат на придбання яких становить 0,00 грн. (розбіжність становить - 5 520 000,00 грн. без документальних підтверджень (первинним документом) витрат за операціями з інвестиційними активами), відповідно фінансовий результат операцій з інвестиційними активами склав 5 520 000,00 грн., який позивач не включив до складу загального річного оподаткованого доходу, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 935 476,80 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки, ОСОБА_1 подала до Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області заперечення, рішенням (відповідь на заперечення) Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області від 11.10.2016 № 7760/10/10-06-13-04/1093 висновки Акту перевірки залишені без змін.

На підставі висновків Акту перевірки, Броварською ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області 19.10.2016 було прийнято податкове повідомлення-рішення № форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1 169 346 грн., з яких 935 476,80 грн. за податковими зобов`язаннями та 233 869,20 грн. за штрафними санкціями.

ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Головного управління ДФС у Київській області на податкове повідомлення-рішення Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області

Рішенням Головного управління ДФС у Київській області від 23.12.2016 № 2403/14/10-36-10-01-04 податковий орган визнав, що оподаткований річний дохід позивача від продажу інвестиційного активу складає 4 162 500,00 грн., а не 5 520 000,00 грн., як зазначено в Акті перевірки, у зв`язку з чим, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 19.10.2016 № .

06 січня 2017 року Броварською ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області було прийнято нове податкове повідомлення-рішення № форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 880 877,25 грн., з яких 704 701,80 грн. за основним платежем та 176 175,45 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 163 ПК України визначено об`єкти оподаткування.

Зокрема, згідно пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За приписами пункту 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У відповідності до підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені у пункті 170.2 статті 170 ПК України.

Так, згідно пп. 170.2.1 вищевказаної статті, облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

Положеннями пп. 170.2.2 п. 170.2 ст.170 ПК України передбачено, що інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Згідно пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Таким чином, до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято на підставі Акту перевірки від 29 вересня 2016 року № 255/1006-1304/, згідно висновків якого, ОСОБА_1 порушено норми діючого законодавства - п.п. 170.2.2, 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового Кодексу України , а саме, не включено до складу загального річного оподаткованого доходу операції з інвестиційними активами в 2014 році в розмірі 5 520 000, грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб у 2014 році в розмірі 935 476,80 грн.

Із Акту перевірки вбачається, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем положень податкового законодавства ґрунтуються на тому, що, відповідно до Договору дарування нежитлового приміщення від 08 грудня 2007 року ОСОБА_2 (Дарувальник) подарував, а ОСОБА_1 (Обдарована) прийняла в дар належну (Дарувальнику) на праві приватної власності 1/2 частини річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280,35 кв.м., розташованого на земельній ділянці, яка належить Черкаській міській Раді. Також за договором дарування від 08 грудня 2007 року ОСОБА_2 ( Дарувальник ) дарує, а ОСОБА_1 (Обдарована) приймає в дар належну (Дарувальнику) на праві приватної власності 1/2 частини незавершеного будівництва, а саме адміністративно-побутовий корпус "А-4", будівельною готовністю 80 % та теплопункт з сауною "Б", будівельною готовністю 80 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 /н вільний. Надалі, позивач, як власник (засновник, учасник) новоутвореного ТОВ "Нова Конструкція", внесла до статутного капіталу цього Товариства майно, відповідно до акту прийому-передачі від 10 лютого 2008 року, а саме: 1/2 частини річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280,35 кв.м., вартістю 1357500,00 грн.; 1/2 частини незавершеного будівництва, а саме: адміністративно - побутовий корпус "А-4", будівельною готовністю 80 % та теплопункт з сауною "Б", будівельною готовністю 80 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 вільний, вартістю 3882500,00 грн. Також, згідно Протоколу засідання загальних зборів №2 від 17 жовтня 2008 року, ухвалено збільшення розміру статутного капіталу ТОВ "Нова конструкція" грошовими коштами в розмірі 560000,00 грн., з них ОСОБА_1 вносить 280000,00 грн. Відповідно до договору купівлі - продажу від 14 жовтня 2014 року ТОВ "Етуаль" придбало 100 % корпоративних прав ТОВ "Нова конструкція" у ОСОБА_5 (50 %) та ОСОБА_1 (50 %) в грошовому еквіваленті 8325000,00 грн., у тому числі майно на загальну суму 7765000,00 грн. та грошові кошти на суму 560000,00 грн. Згідно платіжних доручень від 14 жовтня 2014 року №1067 та від 15 жовтня 2014 року №1069, ОСОБА_1 було перераховано 4162500,00 грн., у тому числі за майно 3882500,00 грн. та грошові кошти у розмірі 280000,00 грн., на який було збільшено розмір статутного капіталу. Оскільки, майно (нежитлові приміщення) ОСОБА_1 отримала безоплатно і відсутнє документальне підтвердження внесення останньою коштів на збільшення статутного капіталу юридичної особи, контролюючий орган дійшов висновку, що інвестиційний актив вважається подарованим платнику податків, а отже отримані кошти внаслідок продажу корпоративних прав підлягали включенню до складу загального річного оподатковуваного доходу.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2014 року, укладеним між ОСОБА_7 , ОСОБА_1 (продавці) та ТОВ "Етуаль" (покупець), ТОВ "Етуаль" придбало 100 % корпоративних прав ТОВ "Нова конструкція" в грошовому еквіваленті 8325000,00 грн., у тому числі, майно на загальну суму 7765000,00 грн. та грошові кошти на суму 560000,00 грн, при цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 отримали кожен за свою частку в статутному капіталі ТОВ "Нова Конструкція" по 4 162 500,00 грн.

При цьому, відповідно до Статуту ТОВ "Нова Конструкція", засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального органу Турчак С.М. 08.10.2014, зареєстрованим в реєстрі за №5923, 5924, статутний капітал товариства (100% статутного капіталу) становить 8 325 000,00 грн, в тому числі майно на загальну суму 7765000,00 грн. та грошові кошти на суму 560000,00 грн. Статутний капітал поділений на частки між власниками і вартість їх вкладу становить:

- ОСОБА_7 - 4162500,00 грн, що становить 50% статутного капіталу, в тому числі, грошові кошти на суму 280000,00 грн та майно на загальну суму 3882500,00 грн, а саме: частка незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 3882500,00 грн;

- ОСОБА_1 - 4162500,00 грн, що становить 50% статутного капіталу, в тому числі, грошові кошти на суму 280000,00 грн та майно на загальну суму 3882500,00 грн, а саме: частка незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 3882500,00 грн.

Слід зазначити, що відповідні витрати позивача на придбання інвестиційного активу, а саме, 50% статутного капіталу ТОВ "Нова Конструкція" були здійснені шляхом внесення до статутного капіталу Товариства частки незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 та внесенням грошових коштів в сумі 280000,00 грн.

Згідно з Протоколом загальних зборів засновників ТОВ "Нова конструкція" № 2 від 17.10.2008, вирішено збільшити статутний капітал товариства на 560 000,00 грн. шляхом внесення засновниками грошових коштів.

Внесення вказаних коштів до статутного капіталу Товариства підтверджується квитанцією від 21 жовтня 2008 року №51 на суму 560000,00 грн, з урахуванням пояснень особи, яка здійснювала відповідний платіж на користь ТОВ "Нова Конструкція" з призначенням "внесок до статутного фонду" - ОСОБА_8 від 06.10.2016, відповідно до яких, платником по сплаченим коштам відповідно до квитанції від 21.10.2008 № 51 ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в рівних частинах.

Придніпровський районний суд м. Черкаси розглядав справу № 2-1672/08 за позовом ТОВ "Нова Конструкція" до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про визнання права власності на майно, передане Товариству його учасниками у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Так, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.04.2008 по справі № 2-1672/08 було встановлено, що «… ОСОБА_1 і ОСОБА_7 заснували юридичну особу - ТОВ "Нова конструкція", про що державним реєстратором виконавчого комітету Черкаської міської ради видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 22.02.2008 серії А01 № 135407. Засновники товариства - ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , установили розмір статутного капіталу товариства у сумі 10 480 000,00 грн. та вирішили сплатити вартість статутного капіталу повністю до державної реєстрації про що зазначили в протоколі установчих (загальних) зборів від 19.02.2008 року № 1 та в частині 2 статті 11 Статуту цього товариства. ОСОБА_1 , як вклад до статутного капіталу передала за актом прийому - передачі у власність цьому товариству таке майно: одну другу частки нежитлової будівлі, яка є річковим пасажирським вокзалом (літ В-2,в,в1), загальною площею 560,7 кв.м., що за адресою буд. АДРЕСА_1 , вартістю 1 357 500,00 грн.; одну другу незавершеного будівництва, яке є адміністративно-побутовим корпусом "літ,А-4", тепло пункт з сауною "літ.Б", що за адресою АДРЕСА_2 , вартістю - 3 882 500,00 грн. Право власності ОСОБА_1 на назване майно підтверджується витягом № 17151554 про реєстрацію права власності на нерухоме майно бланк серії ССГ № 251961 та № 251962…».

Вказаним рішенням суду визнано право ТОВ «Нова конструкція» на майно, передане Товариству його учасниками ( ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ) у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Згідно вимог частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, вартість майна, переданого до статутного капіталу ТОВ «Нова Конструкція» визначена в акті прийому-передачі майна у власність (Т. 1 а.с.89), а також звітами про оцінку майна (Т. 1 а.с. 98-101).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інвестиційний актив у формі частки корпоративних прав у ТОВ "Нова конструкція" не були подаровані позивачу, а були придбані позивачем, шляхом внесення майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт придбання інвестиційного активу ТОВ "Нова Конструкція" на суму 4162500,00 грн, що становило 50% статутного капіталу, в тому числі, грошові кошти на суму 280000,00 грн та майно на загальну суму 3882500,00 грн., а тому, колегія суддів вважає, що, здійснюючи продаж ТОВ "Етуаль" 100% корпоративних прав ТОВ "Нова Конструкція" відповідно до Договору купівлі-продажу від 14.10.2014 за 4162500,00 грн., ОСОБА_1 не отримала інвестиційного прибутку при відчуженні своєї частки у статутному капіталі юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що висновки викладені в Акті перевірки про те, що сума витрат позивача на придбання інвестиційних активів ТОВ "Нова Конструкція" становить 0,00 грн. не відповідають дійсності, у зв`язку з цим, висновки відповідача про порушення позивачем п.п. 170.2.2, 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України є необгрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № 005069170 - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Оксененко О.М.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2023 р.