Справа № 240/29003/22
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/29003/22

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить зобов`язати громадянина ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приведення будівлі складу до попереднього стану відповідно до технічною паспорту від 12.07.2017.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами проведеного заходу контролю було встановлено, що відповідачем були виконані будівельні роботи з будівництва будинку та автомийки без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Приписи від 29.06.2021 №8/21 та від 15.09.2021 №31 відповідачем не виконано, будівля не знесена, що засвідчено 04.08.2022 під час виїзного засідання робочої групи з питання будівництва.

Враховуючи невиконання вимог припису, позивач звернувся до суду із позовом про знесення самочинно збудованої будівлі.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали суд надіслано на адресу відповідача, яка вказана в матеріалах справи. Відправлення отримано відповідачем особисто 18.01.2023.

Крім того, 05.01.2023 судом було опубліковано оголошення на офіційному веб-порталі судової влади з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 КАС України відзив на адміністративний позов не надіслав.

Клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву подано не було.

Частиною 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, органом державного архітектурно-будівельного контролю на підставі наказу №10-П від 18.06.2021 та направлення для проведення позапланового заходу №31/21 від 18.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з надходженням колективного звернення від мешканців від 29.04.2021 стосовно незаконної забудови гр. ОСОБА_1 проведено позаплановий захід контролю.

За результатами проведеного планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт від 29.06.2021 №20 та протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2021, якими зафіксовано, що громадянином ОСОБА_1 були виконані будівельні роботи з будівництва будинку та автомийки за адресою: АДРЕСА_1 , без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

В подальшому позивачем виданий припис №8/21 від 29.06.2021 про усунення ОСОБА_1 порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вказаним приписом вимагалось усунути вищезазначене правопорушення шляхом подачі документів дозвільного характеру або приведення об`єкта до попереднього стану в строк до 29.08.2021.

Постановою начальника управління ДАБК ЖМР по справі про адміністративне правопорушення № 7-Ф від 12.07.2021 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

З метою перевірки виконання вимог припису № 8/21 від 29.06.2021 було видано направлення № 74/21 від 14.09.2021 для проведення позапланового заходу з 14.09.2021 року до 27.09.2021.

У зв`язку з недопуском відповідачем посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва 15.09.2021 складено акт №47.

На підставі акту перевірки від 15.09.2021 №47 видано припис №31 від 15.09.2021 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вказаним приписом вимагалось усунути вищезазначене правопорушення шляхом допуску посадових осіб управління ДАБК ЖМР до проведення позапланової перевірки виконання вимог припису № 8/21 від 29.06.2021 на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 в термін до 29.09.2021.

Постановою начальника управління ДАБК ЖМР по справі про адміністративне правопорушення № 22-Ф від 30.09.2021 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

04.08.2022 під час виїзного засідання робочої групи з питання будівництва за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що дана будівля не знесена, власником не прийнято жодних мір для оформлення або повернення до попереднього стану.

Оскільки відповідач, в строк визначений приписом, порушення не усунув, то позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання знести самочинне будівництво.

Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності " від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон №3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі також Порядок № 553).

Згідно із пунктом 11 Порядку № 553 органи державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Судом встановлено, що під час проведення перевірок уповноваженими особами встановлено порушення відповідачем вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За приписами пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною 1 статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно ст. 26 Закону № 3038-VI суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених с і. 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

3-1) отримання права па виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом:

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом;

4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону №3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Отже, аналіз наведених вище положень ч.1 ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у взаємозв`язку з нормами ч.1 ст.41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі ч.1 ст.38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

Згідно до положення ч.2 ст.38 Закону №3038-VI, за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

На підставі статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (частина перша). Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга). У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома).

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що у випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною сьомою статті 376 ЦК України та частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI.

Водночас положення статті 38 Закону № 3038-VI встановлюють перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Вказана позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 815/2311/15.

Водночас, визначальним та достатнім є встановлення у сукупності та послідовності фактів здійснення відповідачем будівництва без документів, що дають право на це, та не виконання вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Тягар доказування наявності перелічених фактів та умов покладається на суб`єкта владних повноважень, що звертається до суду, проте їх перевірка здійснюється судом.

Як попередньо встановлено судом, за результатами проведеного планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт від 29.06.2021 №20 та протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2021, якими зафіксовано, що громадянином ОСОБА_1 були виконані будівельні роботи з будівництва будинку та автомийки за адресою: АДРЕСА_1 , без подання повідомлення про початок виконантія будівельних робіт.

Приписом №8/21 від 29.06.2021 вимагалось усунули вищезазначене правопорушення шляхом подачі документів дозвільного характеру або приведення об`єкта до попереднього стану в строк до 29.08.2021.

Водночас, актом №47 від 15.09.2021 зафіксовано недопуск посадових осіб позивача до перевірки.

За приписами частини 7 статті 34 Закону № 3038-VI виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, виконання фізичною або юридичною особою будівельних або підготовчих робіт без повідомлення про їх початок вважається самочинним будівництвом.

Зафіксовані в актах перевірки порушення свідчать про відсутність повідомлень про початок виконання будівельних робіт, які фактично здійснено відповідачем.

Попередньо розпорядженням міського голови від 01.03.2021 №157 було створено робочу групу з питань містобудування.

04.08.2022 під час виїзного засідання робочої групи з питання будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що дана будівля не знесена, відповідно до припису №31 від 15.09.2021 з вимогою допустити посадових осіб управління ДАБК ЖМР до проведення позапланової перевірки виконання вимог припису № 8/21 від 29.06.2021 на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 , власником не прийнято жодних мір для оформлення або повернення до попереднього стану.

Так, як свідчать матеріали справи, 16.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до міського голови з заявою щодо отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Після отримання відповідного дозволу відповідачем було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Слід зауважити, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може вважатись підставою набуття права на таку земельну ділянку.

Водночас, після набуття у встановленому Законом порядку права на земельну ділянку, особа, з метою набуття права для забудови на такій землі в порядку чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності має вчинити дії передбачені ст.26-32 Закону № 3038-VI.

Отже, у наявних правовідносинах, право на забудову земельної ділянки у громадянина ОСОБА_1 має виникнути після набуття ним прав на земельну ділянку на законних підставах.

Водночас, доказів набуття ОСОБА_1 права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , на якій встановлено факт вчинення ним самочинного будівництва, до матеріалів справи не надано.

Відтак, у наявних спірних правовідносинах встановлено факт здійснення ОСОБА_1 будівництва без документів, що дають право виконувати такі будівельні роботи.

Слід зауважити, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює.

Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що обов`язковому (безальтернативному) знесенню об`єкт будівництва підлягає лише у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Водночас, зі змісту листа департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 02.11.2022 №302/12/343-НВ встановлено, що відповідно до наявного в департаменті містобудування та земельних відносин міської ради реєстру архівних матеріалів та документів встановлено, що звернень стосовно надання містобудівних умов і обмежень на проектування забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 від громадянина ОСОБА_1 не надходило.

Доказів виконання відповідачем приписів №8/21 від 29.06.2021 та №31 від 15.09.2021 щодо знесення самочинно збудованого нежитлового будинку суду не надано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідач не виконав у встановлений строк вимоги приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо знесення самочинно збудованого об`єкта, суд дійшов висновку про задоволення позову про зобов`язання відповідача знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 шляхом приведення будівлі складу до попереднього стану відповідно до технічного паспорту від 12.07.2017.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом також враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 16.08.2022 у справі № 1340/4767/18.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради (майдан С.П. Корольова,6, м.Житомир, 10014, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приведення будівлі складу до попереднього стану відповідно до технічною паспорту від 12.07.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва