Справа № 380/8565/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8565/22 пров. № А/857/12642/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сокільницької сільської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року, прийняте суддею Москаль Р.М. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Сокільницької сільської ради (надалі - відповідач) про визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації від 04.04.2022; ненадання запитуваної інформації своєчасно в межах строку, передбаченого статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; зобов`язання надати відповідь на запит від 04.04.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради, що полягала у ненаданні відповіді на запит на отримання публічної інформації від 04.04.2022; зобов`язано надати відповідь на запит від 04.04.2022 у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» спосіб та строк. Встановлено, що перебіг строку для надання відповіді на запит розпочинається з дати набрання цим рішенням суду законної сили. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що надані суду докази підтверджують те, що відповідач в особі його уповноважених осіб 05.04.2022 отримав на пошті конверт із запитом позивача від 04.04.2022, проте не зареєстрував його належним чином у журналі вхідної кореспонденції та не надав відповіді на цей запит.

Суд, надаючи оцінку обставинам справи прийшов до висновку про те, що відповідач як розпорядник публічної інформації допустив протиправну бездіяльність, оскільки отримав запит позивача, проте не надав відповіді на нього. Безлад в діловодстві відповідача в цій ситуації не є виправданням його протиправної бездіяльності, а лише підтверджує ту обставину, що Сокільницька сільська рада мала обов`язок та реальну можливість розглянути запит від 04.04.2022, проте просто проігнорувала його.

Позовні вимоги щодо несвоєчасного надання інформації є безпідставними, оскільки цей склад правопорушення передбачає, що відповідь на запит надана, проте несвоєчасно (із запізненням). Оскільки Сокільницька сільська рада не надала відповіді на запит від 04.04.2022, то суд відмовляє в задоволенні таких вимог.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Виконавчий комітет Сокільницької сільської ради подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до журналу Вхідної кореспонденції Сокільницької сільської ради за 2022, запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 04.04.2022 до сільської ради не надходив (копія витягу є в матеріалах справи). Також зазначає, що на електронну пошту даний запит не надходив. Відповідно до Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила), під врученням поштового відправлення розуміють виробничу операцію, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу.

Проаналізувавши описову та мотивувальну частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2022, можна зробити висновок, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, що могли призвести до погіршення правової позиції відповідача. Відтак, у своєму рішенні суд посилається на додані до позовної заяви документи, а саме - копію бланку опису вкладення, а також зазначає загальну фразу «уповноважена особа».

Проте, ні стороною позивача не було подано жодних підтверджуючих документів щодо належного представництва такої уповноваженої особи, ні не встановлено особи цього представника, котрий, начебто, одержав лист від імені Сокільницької сільської ради. Разом з тим, судом не вжито заходів щодо витребування копії довіреності у об`єкта пошти, яким мав би залишатися відповідно до п. 90 Правил надання поштового зв`язку.

Водночас, у своєму рішенні суд зазначає, що позивач надсилав відправлення через оператора поштового зв`язку «Укрпошта», номер накладної 32, і що факт вручення відправлення уповноваженій особі можна перевірити через сервіс трекінгу. Власне, під зазначеним номером жодних даних на сайті «Укрпошти» не зареєстровано.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідач у номері поштового відправлення загубив один «0», хоча у квитанції чітко видно номер і він чудово відображається в трекінгу АТ «Укрпошта».

Вважає, що суд повною мірою дослідив наявні у справі докази та надав їм оцінку.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом в частині задоволених позовних вимог, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України колегія суддів переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.04.2022 ОСОБА_1 скерував на адресу Сокільницької сільської ради запит на інформацію від 04.04.2022 (а.с.4), що підтверджується поштовою накладною 532, оформленою 04.04.2022 12:15:45 год, а також описом вкладення в цінний лист (а.с. 4 на звороті). Це поштове відправлення вручене особисто уповноваженій особі Сокільницької сільської ради 05.04.2022, що підтверджується сервісом відслідковування поштового відправлення (трекінгом) на відповідному он-лайн сервісі «Укрпошти» (а.с. 5).

Запитувач на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив Сокільницьку сільську раду як розпорядника публічної інформації надати таку інформацію про стан довкілля:

« 1. Повідомити чи надходила з Державної екологічної інспекції у Львівській області відповідь на лист №1631 від 22.07.2021. Просив надати копію або витяг з такої відповіді.

2. Чи було ТОВ «Регіональна Будівельно-Технічна компанія» виконано складений припис від 21.07.2022. Просив надати копію або витяг з документа, який є підтвердженням виконання зазначеного припису.

3. Чи надавалися Сокільницькою сільською радою повторні приписи (після складеного 21.07.2021) ТОВ «Регіональна Будівельно-Технічна компанія» щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки на землях Сокільницької сільської ради, а саме витоку каналізаційних стоків в ґрунт за орієнтовними координатами №49.789470,23.953504. Якщо такі повторні приписи надавалися - просив повідомити дату складання таких приписів, реєстраційні номери та чи було ТОВ «Регіональна Будівельно-Технічна компанія» виконано вимоги повторних приписів».

В Сокільницькій сільській раді запит ОСОБА_1 від 04.04.2021 не зареєстровано, що підтверджується витягом з журналу вхідної кореспонденції за відповідний період 2022 (з 01.04.2022 по 07.04.2022), а також скріншотом, на якому відображено вхідні листи в скриньці електронної пошти (а.с.22-23, 24-25).

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною 1 статті 12 Закону № 2939-VI встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Відповідно до положень статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи поданий позивачем запит від 04.04.2022 за змістом та формою вказаним вимогам статті 19 Закону № 2939-VI відповідає.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Тобто публічна інформація стосується інформації, яка відповідно до вимог діючого законодавства опинилася у розпорядника інформації (зокрема, це може бути інформація, яка створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або інформація, яку вони отримали від інших суб`єктів чи, наприклад, від органу правонаступником якого вони стали).

У даному випадку під володінням розуміється не юридична правомочність, що є складовою права власності (володіння, користування, розпорядження), а характеристика фактичного стану, тобто факт контролю суб`єкта над певною інформацією як нематеріальним об`єктом (інформація зберігається у суб`єкта в зафіксованому на матеріальному носії вигляді або іншим чином доступна йому).

При цьому, Законом №2939-VI регламентовано такі варіанти поведінки розпорядника інформації у разі одержання запиту на інформацію: надання відповіді на запит на інформацію у строк, передбачений статтею 20 Закону №2939-VI; прийняття рішення про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію (частини 6, 7 статті 22 Закону №2939-VI); відмова в задоволенні запиту на інформацію; направлення запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Пункт 1 частини 1 статті 22 Закону №2939-VI для відмови у наданні або оприлюдненні інформації передбачає сукупність двох умов: 1) розпорядник фактично не володіє інформацією та 2) розпорядник не має обов`язку володіти нею відповідно до законодавства.

Водночас, зважаючи на наведене нормативне врегулювання, одержавши запит на інформацію, поданий згідно із Законом № 2939-VІ, який за своїм змістом, на переконання розпорядника інформації, є зверненням у розумінні Закону України «Про звернення громадян», розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам Закону №2939-VІ, та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом України «Про звернення громадян». При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19 лютого 2020 у справі №815/1475/17, від 18 березня 2020 у справі №296/7879/17.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №2929-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №2929-VI у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 04.04.2022 ОСОБА_1 скерував Сокільницькій сільській раді поштою (цінним листом з описом вкладення, відправленням №532) запит на публічну інформацію про стан довкілля, а саме - інформаційний запит від 04.04.2022 щодо витоку каналізаційних стоків за орієнтовними координатами 49.789470.23.953504 та виконання припису від 21.07.2021. Факт вручення цього запиту адресату 05.04.2022 доводиться інформацією АТ «Укрпошта» про відстеження руху поштових відправлень.

Відповідно до відомостей журналу вхідної кореспонденції Сокільницької сільської ради (відповідач надав аркуші журналу з вхідними номерами від №589 за 01.04.2022 по №612 за 07.04.2022) запит ОСОБА_1 від 04.04.2022 в діловодстві сільської ради не зареєстрований.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зміст витягу із журналу вхідної кореспонденції Сокільницької сільської ради за 2022 свідчить про істотні вади організації діловодства відповідача, а саме: в журналі вхідні номери №№ 593-594 за 01.04.2022, №№601-602 за 04.04.2022, №№604-606 за 05.04.2022, №609-610 за 06.04.2022 не заповнені в графах «Звідки поступив документ» та «Короткий зміст» (пусті, не заповнені графи).

Порожні (не заповнені) графи журналу вхідної кореспонденції датовані 5 та 6 квітня 2012 - тобто днями, коли в журналі слід було зареєструвати отриманий на «Укрпошті» 05.04.2022 уповноваженою особою відповідача лист із запитом ОСОБА_1 від 04.04.2022.

Відтак, як вірно зазначив суд першої інстанції, надані суду докази підтверджують те, що відповідач в особі його уповноважених осіб 05.04.2022 отримав на пошті конверт із запитом позивача від 04.04.2022, проте не зареєстрував його належним чином у журналі вхідної кореспонденції та не надав відповіді на цей запит.

Зазначене у своїй сукупності дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що відповідач не забезпечив доступ позивача до публічної інформації. Такими діями відповідача порушено право позивача на доступ до публічної інформації, яке гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності бездіяльності відповідача, яка полягала у ненаданні відповіді на запит 04.04.2022 та зобов`язання надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 04.04.2022 у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» спосіб та строк.

Колегія суддів не надає оцінки судовому рішенню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сокільницької сільської ради залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі № 380/8565/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар