Справа № 440/5888/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 Справа № 440/5888/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2022, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, по справі № 440/5888/22

за позовом ОСОБА_1

до Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі по тексту Чутівській ВДВС у Полтавській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не винесення постанови про закриття виконавчого провадження № 69123137 на підставі пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Чутівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винести постанову про закриття ВП № 69123137 на підставі пункту 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та виключити ОСОБА_1 з Реєстру боржників;

- визнати неправомірною бездіяльність Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не винесення постанови про закриття виконавчого провадження № 69123654 на підставі пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Чутівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винести постанову про закінчення ВП №69123654 на підставі пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та виключити ОСОБА_1 з Реєстру боржників.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на протиправність бездіяльності відповідача щодо не закриття виконавчих проваджень №№ 69123137, 69123654, оскільки ним у строки, визначені законодавством, було сплачено присуджені рішенням суду штраф та судовий збір, на підставі якого і було відкрито вказані виконавчі провадження, а відтак Чутівській ВДВС у Полтавській області, керуючись п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», був зобов`язаний винести відповідні постанови про закриття виконавчих проваджень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 по справі № 440/5888/22 вирішено передати адміністративну справу №440/5888/22 за позовом ОСОБА_1 до Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Баришівського районного суду Київської області.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 у справі № 440/5888/22 та передати справу до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач стверджував про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що Баришівський районний суд Київської області розглядав справу № 355/1971/21 (рішення по якій і стало підставою для відкриття виконавчих проваджень, питання про закриття яких є предметом позову даної справи), як адміністративний суд, оскільки, як вбачається із тексту самої постанови від 28.01.2022 по справі № 355/1971/21, і як зазначено безпосередньо в позовній заяві по цій справі, рішення по вказаній справі було ухвалено в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу виключає можливість застосування в даному випадку положень ч.5 ст. 287 КАС України, якими керувався суд першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали.

Відповідач, у поданих до суду апеляційної інстанції 11.10.2022 року запереченнях на скаргу ОСОБА_2 , просив залишити її без задоволення. Зазначив, що Баришівським районним судом Київської області було надіслано на примусове виконання до відповідача виконавчі документи, у зв`язку з тим, що боржником не було належним чином надіслано квитанції про сплату боргу у розмірі 850 грн та 454 грн, а саме надано їх безпосередньо до відділу ДВС. Стверджує, що хоча відповідно до вказаної квитанції борг сплачено вчасно, однак витрат виконавчого провадження на виконання вимог ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» позивачем не відшкодовано, а відтак і підстави для закриття проваджень у відповідача відсутні.

В поданих до суду апеляційної інстанції запереченнях від 03.02.2023 року, відповідач крім дублювання правової позиції у поданих раніше запереченнях, вказує, що 26.12.2022 відповідачем по виконавчим провадженням за №№ 69123137, 69123654 було винесено постанови про їх закінчення за п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що боржником до Чутівського ВДВС у Полтавській області надано квитанції про сплату штрафу на суми 850 грн та 454 грн напряму стягувачу. Витрати виконавчого провадження стягнуто.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч1 ст.312 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про передачу адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Баришівського районного суду Київської області для розгляду, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.5 ст. 287 КАС України, виходив з непідсудності даного позову Полтавському окружному адміністративному суду, оскільки виконавчі провадження, які просив закінчити позивач, були відкриті на підставі виконавчих документів, виданих Баришівським районним судом Київської області за результатами вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених норм КАС України та Закону № 1404-VIII дозволяє дійти висновку про те, що позов про оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення подається до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення. Однак, в незалежності від того який суд видав виконавчий лист рішення, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду, тобто на вказані справи поширюється саме юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17), 3 квітня 2019 року (справа № 370/1034/15-ц), 19 травня 2020 року (справа № 754/2223/15-ц) та від 20 травня 2020 року (справа № 0340/1792/18).

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цих Кодексом.

Таким чином, і механізм судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений статтею 287 цього Кодексу, не підлягає застосуванню до цих правовідносин (щодо накладення адміністративного стягнення).

Тобто, згідно з наведеними нормами процесу право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця в порядку судового контролю, пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами, зокрема, адміністративного судочинства та його примусовим виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані дії державного виконавця стосуються примусового виконання судового рішення про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Такі справи (про накладення адміністративного стягнення) відповідно до приписів ст. 20 КАС України розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними судами, в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Проте цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Водночас відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

Як зазначалось вище статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця як окремої категорії адміністративного спору.

З огляду на викладене, враховуючи, що у справі, що розглядається ОСОБА_2 просить, зокрема, зобов`язати відповідача винести постанови про закриття виконавчих проваджень, відкритих на підставі рішення суду про накладення на нього адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому правомірним є подання позивачем позову саме до окружного адміністративного суду, а не до суду, який видав виконавчі документи.

Вказаний висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 по справі №757/62025/17-ц.

У зв`язку з чим, хибним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для передачі адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні діїдо Баришівського районного суду Київської області.

У відповідності до п.1, п.4 ч.1 ст.320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Беручи до уваги вищенаведене, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 по справі № 440/5888/22 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі).

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 по справі № 440/5888/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою справу № 440/5888/22 за позовом ОСОБА_1 до Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Спаскін О.А. Жигилій С.П.