Справа № 140/7592/22
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7592/22 пров. № А/857/329/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 140/7592/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції -Костюкевич С.Ф., час ухвалення рішення - 14.12.2022 року, місце ухвалення рішення - м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними щодо застосування з 01.01.2020, 01.01.2021 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, при нарахуванні грошового забезпечення та інших виплат у 2020 - 2021 роках, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 із 01.01.2020 та 01.01.2021 по квітень 2021 року грошове забезпечення, допомоги на оздоровлення, підйомну допомогу та інші виплати, нараховані та виплачені у зв`язку із проходженням військової служби згідно архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення за 2020 та 2021 роки із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2022 відповідно.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року повернено позовну заяву без розгляду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі, надіслана на адресу позивача вказану у позовній заяві, 12.12.2022 повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою", тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин.

Станом на 14.12.2022 вимоги ухвали судді від 23.11.2022 про залишення позовної заяви без руху, у встановлений суддею строк, позивачем не виконані, будь-яких документів на усунення недоліків позовної заяви позивачем суду не подано, а тому позовну заяву слід повернути позивачу без розгляду.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що у позовній заяві зазначив фактичне місце проживання (адреса для листування) АДРЕСА_1 та інші альтернативні засоби зв`язку свої та свого представника. Однак, суд першої інстанції ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслав за адресою АДРЕСА_2 , тому така не була вручена з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Частиною першою статті 5 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 171 КАС передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною четвертою статті 169 КАС передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач у позовній заяві зазначив:

-місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

-фактичне місце проживання (для листування): АДРЕСА_1 ;

-е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у позовній заяві зазначено адресу представника позивача ОСОБА_2 АДРЕСА_3 та його e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі, була надіслана на адресу: АДРЕСА_2 (а.с.8) та не була вручена з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність висновків суду щодо необхідності повернення позовної заяви скаржника.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Отже, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 243, 308, 311, 312, 313, 320, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 140/7592/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 20.02.2023 року