Справа № 200/2034/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року справа №200/2034/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року (повне судове рішення складено 11 липня 2022 року) у справі № 200/2034/22 (суддя в І інстанції Черникова А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області (далі відповідач №1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач №2), в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 09.12.2021 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи на посаді викладача музичної школи з 01.01.1992 по 31.08.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію позивачу за вислугою років за заявою № 12352 від 07.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідач № 1 безпідставно відмовив у призначені пенсії за вислугу років, у зв`язку із незарахуванням до спеціального стажу періоди роботи на посаді викладача музичної школи з 01.01.1992 по 31.08.2021, оскільки працюючи викладачем музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. У зв`язку з чим, звернулась до суду із даним позовом (а. с. 1-8).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 09.12.2021 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу періоди роботи на посаді викладача музичної школи з 01.01.1992 по 31.08.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.12.2021 № 12352 про призначення пенсії за вислугою років, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що викладачі позашкільних навчальних закладів, а також професії, за якими працювала позивачка, не дають право отримання пенсії за вислугу років.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з рішенням місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , який видано Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області 17 грудня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (а. с. 11-14).

07 грудня 2021 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за вислугою років (а. с. 15).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 09.12.2021 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років (а. с. 25-26).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30 грудня 2021 року за № 22027-21896/А-15/8-0500/21, вбачається, що за результатами розгляду наданих позивачем документів до страхового стажу, зараховані всі періоди. Страховий стаж на момент призначення пенсії за вислугою років складає 38 років 08 місяців 22 дні, стаж за вислугою років 5 років 4 місяці 08 днів. До спеціального стажу позивача не зараховано період роботи на посаді викладача музичної школи з 01.01.1992 по 10.10.2017, оскільки переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909 (із змінами), посади викладачів, які працюють в позашкільних закладах (зокрема в музичних школах) не передбачені. Враховуючи те, що в Переліку закладів, організацій та посад, робота до яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 р. № 1397, було передбачено посаду викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ, до спеціального стажу зараховано періоди роботи на посаді викладача музичної школи з 24.08.1986 по 31.12.1991. У зв`язку з відсутністю необхідного стажу, було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років (а. с. 27-28).

Не погоджуючись із рішенням та діями відповідачів, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України від 09.07.2003 р. №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058- VI).

За змістом статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно статті 28 Закону України «Про освіту» 23.05.1991 р. №1060-XII (далі - Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі статтею 29 Закону №1060-XII, структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Як передбачено статтею 4 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 № 1841-III, з наступними змінами та доповненнями, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

У відповідності до частини 1 статті 10 Закону України «Про освіту» № 2145-VIII, невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Тобто позашкільна, у тому числі позашкільна освіта є складовою системи освіти.

Статтею 12 Закону України «Про позашкільну освіту» №1841-III (далі - Закон України №1841-III) та пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 06 травня 2001 року за №433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно до статті 21 Закону №1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_3 від 24 серпня 1986 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в силу приписів статті 48 Кодексу законів про працю та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, є основним документом, що підтверджує, стаж роботи, містяться наступні записи:

- запис №1 від 24 08.1986 р. позивач прийнята на посаду викладача фортепіано в Дебальцівську дитячу музичну школу;

- запис № 2 від 01.09.1988 р. звільнена за переведенням до дитячої музичної школи № 2 сел. Світлодарське;

- запис № 3 від 02.09.1988 р. прийнята викладачем по класу фортепіано в Світлодарську ДМШ № 2;

- запис № 4 від 18.04.2006 р. на підставі рішення атестаційної комісії від 13.04.2006 р. встановлено відповідність займаній посаді;

- запис № 5 від 01.04.2011 р. на підставі рішення атестаційної комісії від 30.03.2011 р. підтверджена кваліфікаційна категорія «спеціаліст», з посадовим окладом 9 розряду за ЄТС;

- запис № 6 від 31.08.2015 р. звільнена за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України;

- запис № 7 від 10.09.2015 р. прийнята на посаду викладача за фахом фортепіано;

- запис № 8 від 06.04.2016 р. на підставі рішення атестаційної комісії від 05.04.2016 р. встановлено відповідність займаній посаді з підтвердженням 9 тарифного розряду ЄТС, як викладач, встановлено відповідність займаній посаді з присвоєнням 9 тарифного розряду ЄТС, як концертмейстер;

- запис № 9 від 09.01.2020 р. початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Світлодарська музична школа» перейменована в комунальний заклад «Школа мистецтв м. Світлодарська»;

- запис № 10 від 31.08.2021 р. звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а. с. 18-23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 р. №963 (далі Перелік № 963) затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку № 963, який відносить посаду, зокрема, «викладач» до педагогічних посад.

Відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 р. №78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

Таким чином, на переконання суду, викладач дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Як встановлено судом, необхідний стаж у розумінні статті 55 пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» у позивача наявний (більше 30 років).

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 було затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Посада викладача цим переліком не була передбачена, однак, за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів музичних шкіл без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Водночас, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17 номер провадження 11-1100апп18, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти.

Отже, стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Враховуючи наведене, висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17 (номер провадження 11-1100апп18), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивача наявний необхідний спеціальний стаж роботи, а її посада відносяться до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому позивач має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №456/2087/16-а, висновки якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач з 01.01.1992 по 31.08.2021 працювала на посаді викладача по класу фортепіано і на посаді концертмейстера, стаж роботи позивача на цих посадах складає понад 30 років, тому спірний стаж роботи позивача підлягає зарахуванню до педагогічного стажу, як спеціального, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржене, тому має залишитись без змін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 200/2034/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 21 лютого 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук