Справа № 440/7605/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Ясиновський І.Г.
14 лютого 2023 р. Справа № 440/7605/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Шулік Олени Йосипівни про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі № 440/7605/21, -
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 року задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2636673/ від 07.05.2021 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 15.04.2021 року, складену ФОП ОСОБА_1 , датою її подання.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2270 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 року без змін.

06.02.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника позивача ФОП ОСОБА_1 - адвоката Шулік О.Й. про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1300 грн.

В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що у відзиві на апеляційну скаргу наводився попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу 1300 грн., що складається з наступних сум: 600 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу; 700 грн. за представництво інтересів позивача в одному судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції. Також, у відзиві на апеляційну скаргу було зазначено, що докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу додатково будуть надані у строк, визначений ч. 7 ст. 139 КАС України.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ГУ ДПС у Полтавській області зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторони може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною у процесі. Також, зазначив, що позивачем до заяви про стягнення витрат не додано звіту про надані послуги, що є доказом наданих послуг, їх прийняття клієнтом та проведення розрахунків. Також немає документальних доказів понесення адвокатом витрат на надання кожної з послуг. Крім того, до заяви не додано жодного документу на підтвердження вартості кожної години витраченої адвокатом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви представника позивача ФОП ОСОБА_1 - адвоката Шулік О.Й. та заперечень ГУ ДПС у Полтавській області, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених у суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи копії додаткової угоди № 1 до договору № 18/06/21 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2021 року, укладеної між позивачем та адвокатом Шулік О.Й., Акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 02.02.2023 року; рахунку № 20223 від 02.02.2023 року; платіжної інструкції № 491 від 02.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Шулік О.Й. за професійну правничу допомогу згідно договору № 18/06/21 від 18.06.2021 року та додаткової угоди № 1 від 20.12.2021 року грошові кошти у розмірі 1300 грн.; ордера на надання правничої допомоги серії ВІ №1072181; детального опису послуг від 02.02.2023 року, наданих адвокатом Шулік О.Й. за договором про надання професійної правничої допомоги № 18/06/21 від 18.06.2021 року, в редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2021 року.

Зі змісту п. 2 додаткової угоди № 1 до договору № 18/06/21 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2021 року вбачається, що сторони узгодили викласти п. 4.1. Договору в наступній редакції:

« 4.1. за надання професійної правничої допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату грошову винагороду/гонорар/в розмірі:

- 1500 грн. за надання правничої допомоги, передбаченої підпунктом 2.1.1. Договору;

- 600 грн. за надання правничої допомоги, передбаченої підпунктом 2.1.2. Договору;

- 700 грн. за надання правничої допомоги, передбаченої підпунктом 2.1.3. Договору».

Відповідно до Акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги б/н від 02.02.2023 року, адвокат Шулік О.Й. виконала та здала, а ФОП ОСОБА_1 прийняла наступну правничу допомогу:

- складання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області у справі № 440/7605/21 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії;

- участь в судовому засіданні (представництво інтересів Клієнта) в суді апеляційної інстанції (Другому апеляційному адміністративному суді) 02.02.2023 року в реимі відеоконференції у справі № 440/7605/21 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Цим актом сторони підтвердили, що зазначена в п.п. 2.1.2 та п.п. 2.1.3 п. 2.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2021 року) професійна правнича допомога надана адвокатом Шулік О.Й. якісно та відповідно до п. 4.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2021 року) грошова винагорода складає 1300 грн.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17).

На виконання ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Так, представник відповідача заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги були не співмірними зі складністю справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., понесених під час апеляційного розгляду справи, що підтверджується належними доказами, а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 252, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Курило Л.В.

Додаткова постанова у повному обсязі складена і підписана 20 лютого 2023 року.