Справа № 520/3604/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2023 року № 520/3604/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи,5 , Держпром 3 під , рнокпп. 14099344) про визнання рішень, дій протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд:

встановити відсутність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обрахування та встановлення (з`ясування) суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 ;

визнати дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29 грудня 2021 р. щодо обрахування та встановлення (з`ясування) суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 , яка дає право на перерахунок і обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - протиправними;

визнати рішення відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29 грудня 2021 р. про відмову судді у відставці - ОСОБА_1 , у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно його заяви від 23 грудня 2021 р., на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05 жовтня 2021 р. № 04-49/556, виданої Державною судовою адміністрацією України у Харківській області - протиправними;

скасувати рішення відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29 грудня 2021 р. про відмову судді у відставці - ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно його заяви від 23 грудня 2021 р., на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05 жовтня 2021 р. № 04-49/556, виданої Державною судовою адміністрацією України у Харківській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці від 05 жовтня 2021 р. № 04-40/556, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року включно;

визнати дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 січня 2022 р. щодо обрахування та встановлення (з`ясування) суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 , яка дає право на перерахунок і обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - протиправними;

визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 січня 2022 р. щодо відмови судді у відставці - ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно його заяви від 21 січня 2022 р., на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 11 січня 2022 р. № 04-49/8, виданої Державною Судовою Адміністрацією України у Харківській області - протиправними;

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 січня 2022 р. про відмову судці у відставці - ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно його заяви від 21 січня 2022 р., на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 11 січня 2022 р. № 04-49/8, виданої Державною Судовою Адміністрацією України у Харківській області - скасувати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області утриматися від вчинення дій щодо обрахування та встановлення (з`ясування) суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судці, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці від 11 січня 2022 р. № 04-49/8 виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 січня 2022 року.

допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці за один місяць; відповідно до частини третьої статті 1291 Конституції України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання в місячний строк з дня отримання постанови подати звіт про виконання рішення.

Ухвалою від 17.02.2023 провадження у справі в частині вимог про визнання рішень, дій протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії в частині вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обрахування та встановлення (з`ясування) суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 закрито.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ГУПФУ в Харківській області протиправно відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки відбулася зміна розміру окладу, який є складовою суддівської винагороди, і є підставою для перерахунку довічного грошового утримання.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов у якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки управління у спірних правовідносинах діяло у відповідності до вимог чинного законодавства з у рахуванням усіх обставин у справі.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24.07.2018 №2408/0/15-18 "Про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 " та наказу Голови Харківського районного суду Харківської області №05-05/76 від 26.07.2018 , є суддею у відставці.

По виходу у відставку позивачу призначено довічне щомісячне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №520/8465/19, що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90% - стаж 25 років 08 місяців 03 дні та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу 25 років 08 місяців 03 дні відповідно до довідки, починаючи з 01 серпня 2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

23.12.2021 року позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 17 управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Харківській області із заявою № 7095 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА в Харківській області від 05.10.2021 № 04-49/556 про розмір суддівської винагороди , відповідно якої станом на 01.01.2021 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 114453,90 грн.; у тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн; доплата за вислугу років 50% - 34683,00 грн.; доплата за науковий ступінь 15 %-10404,90грн.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням від 29.12.2021 о/р № 55/61037 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, з якого встановлюється базовий розмір посадового окладу судді у порівнянні з 2020 роком не змінився, то відповідачем зроблено висновок про відсутність підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

21.01.2022 року позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 17 управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Харківській області із заявою № 781 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА в Харківській області від 11.01.2022 № 04-49/8 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2022 відповідно якої станом суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 114453,90 грн.; у тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн; доплата за вислугу років 50% - 34683,00 грн.; доплата за науковий ступінь 15 %-10404,90грн.

За результатами розгляду вказаної заяви згідно даних порталу електронних послуг ПФ України 27.01.2022 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА в Харківській області від 11.01.2022 № 04-49/8.

Перевіряючи оскаржувані рішення/ дії відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини третьої ст. 142 Закону України №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої ст. 135 Закону України №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді, в тому числі судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, пунктами 22, 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені вище пункти.

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

У той же час, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Мотивуючи зазначене рішення Конституційний Суд України зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України). Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3.06.2013 №3-рп/2013).

Розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України №1402-VIII, фактично не мали можливості отримувати довічне грошове утримання у вказаному розмірі.

Водночас, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Таким чином, наведені положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон України №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Як наслідок, з 18.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону України №1402-VIII, у силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд також зазначає, що Конституційний Суд України у пункті 7 мотивувальної частини рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та законом про статус суддів.

Зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє відображення і у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Також, досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Суд акцентує увагу на тому, що запровадження Законом України №1402-VIII правила, згідно з яким зміна складових грошового забезпечення працюючого судді є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці покликане забезпечити єдність статусу судді у відставці зі статусом судді, який здійснює повноваження з відправлення правосуддя.

Право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126, 130 Конституції України, статті 142 Закону України №1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

ТУ ДСА у Харківській області позивачу надано довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та 01.01.2022 із зазначенням збільшеного розміру посадового окладу внаслідок врахування регіонального коефіцієнту, суд дійшов висновку, що відповідач оскаржуваним рішенням безпідставно відмовив позивачу у проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання

При цьому, підставою для проведення перерахунку є збільшення розміру суддівської винагороди працюючого судді, що підтверджене відповідною довідкою, яку надав позивач, а необхідності окремого порядку проведення перерахунку Закон «Про судоустрій і статус суддів», як і інші законодавчі акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин не передбачають.

З огляду на викладене, Рішення відділу перерахунків пенсій №4 Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області о/р №55/61037 від 29.12.2021 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУДСА України в Харківській області №04-49/556 від 05.10.2021 та відмова у перерахунку від 27 січня 2022 на підставі довідки ТУДСА України в Харківській області №04-49/8 від 11.01.2022 є протиправними.

Суд також зазначає, що відповідачем не надано суду доказів прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці за заявою від 21.01.2022 № 781 в порядку р. 5 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правлення ПФУ від 25.01.2008 № 3-1.

На виконання приписів ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги, що Верховний Суд у постанові від 05.09.2018р. по справі №826/9727/16 зробив правовий висновок про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №2340/2921/18).

Отже обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області обов`язку щодо здійснення позивачу , як судді у відставці, перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 05.10.2021 року № 04-49/556 з 01.01.2021 та зобов`язання розглянути заяву позивача від21.01.2022 № 781 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 11.01.2022 № 04-49/8 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем у спірних правовідносинах прийняті рішення, які за своєю природою є актом індивідуальної дії та створюють для позивача відповідні наслідки.

Стосовно вимоги позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади.

Позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що прийняте рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Щодо вимоги виплати за наслідками перерахунку довічного грошового утримання без обмеження максимальним розміром, зобов`язання відповідача утриматися від вчинення дій щодо обрахування та встановлення (з`ясування) суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то в цей частині вимог позов задоволенню не підлягає, оскільки вимоги є такими, що направлені на майбутнє, тоді як захисту підлягає порушене право.

Щодо клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду в частині виплати позивачу пенсії в межах суми стягнення за один місяць суд зазначає, що пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Отже до негайного виконання допускається рішення про «стягнення» виплат пенсій, а позивачем заявлено вимоги зобов`язального характеру, що виключає можливість застосування негайного виконання до даних правовідносин.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст.139 КАС України

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29 грудня 2021 р. о/р № 55/61037 про відмову судді у відставці - ОСОБА_1 , у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно його заяви від 23 грудня 2021 р., на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05 жовтня 2021 р. № 04-49/556, виданої Державною судовою адміністрацією України у Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 05 жовтня 2021 р. № 04-49/556, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01 січня 2021 року.

Визнати протиправною відмову ГУПФУ в Харківській області від 27.01.2022 у проведенні ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно заяви від 23 грудня 2021 р., на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 11.01.2022 № 04-49/8, виданої Державною судовою адміністрацією України у Харківській області (заява від 21.01.2022 № 781).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно його заяви від 21.01.2022 № 781 на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 11.01.2022 № 04-49/8, виданої Державною судовою адміністрацією України у Харківській області та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати в загальному розмірі 1985 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн.60 коп. грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення. Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.