Справа № 620/9250/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м.Чернігів Справа № 620/9250/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клопота С.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Голового управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії по інвалідності від 18.10.2022 № 30 ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Голового управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії по інвалідності від 08.11.2022 № 30 ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити призначення нарахування та виплату ОСОБА_1 з 11.10.2022 року пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до страхового стажу період проходження служби з 01.01.2004 по 31.03.2005 у Збройних силах України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що не призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 11.10.2022 ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до страхового стажу період проходження служби з 01.01.2004 по 31.03.2005 у Збройних силах України, є протиправним та порушує його права і соціальні гарантії.

27.12.2022 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (надалі Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААВ №560541 є інвалідом третьої групи.

07.08.2003 Позивач був призваний на військову службу згідно з Наказом командира №148 від 07.08.2003 року в/ч НОМЕР_1 за контрактом у Збройні сили.

31.03.2005 Позивач був звільнений з військової служби в запас згідно з Наказом командира в/ч НОМЕР_2 №54 від 31.03.2005 року.

18.10.2022 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (надалі Відповідач) із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09/07/2003 на підставі ст. 32. У відповідності до тлумачення ст. 32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією у випадку Позивача 8 років.

Рішенням від 18.10.2022 року №30, про відмову в призначенні пенсії по інвалідності Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовив Позивачу в призначенні пенсії по інвалідності.

Свою відмову мотивував тим, що згідно наданих Позивачем документів та індивідуальних відомостей страховий стаж Позивача на дату звернення становить 7 років 03 місяці 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії по інвалідності. А саме, Відповідач зазначає, що до стажу роботи не зараховано: «- період проходження військової служби згідно довідки про грошове забезпечення №179/1/3951 від 07.07.2022 року, з 01.01. 2004 по 31.03.2005, оскільки відсутня інформація про сплачені страхові внески в пенсійний фонд»

Не погоджуючись з вищезазначеним прийнятим рішенням Відповідача, Позивач 08.11.2022 року повторно звернувся до Відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності йому, як інваліду 3 групи у відповідності до З У № НОМЕР_3 -IV від 09/07/2003 та Позивачем було додано до заяви, як доказ зарахування спірного періоду, а саме, період, який не визнає Відповідач період з 01.01.2004 року по 31.03.2005 року, Позивач надав трудову книжку із зазначенням цих періодів.

08.11.2022 року Відповідач надав повторно Рішення про відмову у призначенні пенсії за №30, із аналогічним змістом Рішення про відмову від 18.11.2022 року зазначаючи, що страховий стаж становить 7 років 3 місяці 23 дня.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці, що належить Позивачу, серія НОМЕР_4 , зазначено, що в період з 01.01.2004 року по 31.03.2005 він проходив службу у Збройних силах України.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема:

- для осіб з інвалідністю II та III груп:

- від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років. Вік звернення Позивача до Відповідача про призначенні пенсії складав 29 років 4 місяці 1 день, тобто згідно із ст. 32 Позивач має право на призначення йому пенсії як особі з інвалідністю 3 групи.

Згідно ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ(далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Також слід відмітити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неналежний порядок організації ведення документообігу на підприємстві, не здача ним первинної документації до архівних установ, що позбавляє заявника виконати вимоги органу пенсійного фонду в частині надання додаткових документів на підтвердження страхового стажу, не може бути правомірною підставою для позбавлення Позивача його конституційного права на соціальний захист в питанні зарахуванні страхового стажу та призначення пенсії осіб з інвалідністю.

Також відповідно до ст. 18 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; платників єдиного внеску; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад; органів доходів і зборів та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики; «державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску; інших джерел, передбачених законодавством.

Тобто, саме органи Пенсійного фонду України (у період здійснення ними цих повноважень) повинні забезпечити, належне формування та ведення Реєстру застрахованих осіб, є володільцями цих даних, зокрема і про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Роботодавці повинні сприяти у цьому шляхом подання відомостей про застраховану особу до Пенсійного фонду.

Відсутність відомостей Позивача в даних індивідуальної відомості про застраховану особу, не може бути підставою для обмеження прав останнього на оформлення пенсії, як особі з інвалідністю, за умови підтвердження його стажу записами у трудовій книжці.

Від так відсутність у трудовій книжці Позивача запису про відраховування страхових відрахувань за період роботи у Збройних Силах України, не може бути підставою для не зарахування цього період до його трудового стажу.

За таких підстав рішення Голового управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії по інвалідності від 18.10.2022 № 30 та від 08.11.2022 № 30 ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Від так, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити призначення нарахування та виплату ОСОБА_1 з 11.10.2022 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до страхового стажу період проходження служби з 01.01.2004 по 31.03.2005 у Збройних силах України.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності своїх дій, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 257 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Голового управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії по інвалідності від 18.10.2022 № 30 ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Голового управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії по інвалідності від 08.11.2022 № 30 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити призначення нарахування та виплату ОСОБА_1 з 11.10.2022 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до страхового стажу період проходження служби з 01.01.2004 по 31.03.2005 у Збройних силах України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2023 року.

Суддя С.Л. Клопот