Справа № 820/5233/16
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 р. №820/5233/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Літвіщенко Д.О.;

Представника відповідача, Садієва Ніджат Алігусєйн огли;

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 25.02.2016 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року справу №820/5233/16 прийнято до розгляду, та вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року клопотання Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про заміну неналежної сторони - задоволено. Замінено відповідача у справі №520/5233/16 з Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова, його правонаступником - Головним управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

В обґрунтування позову позивачем вказано, що податкове повідомлення-рішення Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 25.02.2016 року є протиправним. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, відповідно до якої зазначив, що за наслідками проведеної перевірки було встановлено, що позивач в 2013 році отримав дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в розмірі 261 850,44 від ТОВ «Кредитні ініціативи», проте, в порушення вимог законодавства, не вказав цей дохід у декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік та, відповідно, не сплатив податок з доходів фізичних осіб з вказаної суми. Саме у зв`язку з наведеними обставинами відповідачем було прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення, яке він вважає цілком обґрунтованим та законним.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з доводів викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на податковому обліку в Київській об`єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

В грудні 2015 року ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС України в Харківській області, правонаступником якої є відповідач, було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 14.01.2016р. № 45/20-34-17-06/ НОМЕР_1 (а.с. 55-58), за висновками якого встановлено порушення з боку позивача п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 177.11 ст. 177, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого йому донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 44285,17 грн.

На підставі висновків перевірки, викладених в Акті № 5/20-34-17-06/ НОМЕР_1 (а.с. 55-58) податковим органом було прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення від 25.02.2016р. № (а.с. 13), відповідно до якого позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 55356,46 грн. (в тому числі за основним платежем 44285,17 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 11071,29 грн.).

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку та за наслідками цього оскарження податкове повідомлення-рішення було залишено без змін.

Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.11.2021 року касаційну скаргу Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 у справі №820/5233/16 скасовано. Справу №820/5233/16 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій Верховний Суд вказав, що судами під час розгляду справи не в повній мірі встановлені обставини, що впливають на прийняття обґрунтованого рішення. Зокрема, не встановлено обставини та не досліджено на підставі матеріалів справи структуру анульованої заборгованості, у тому числі: з розрахунком по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії, штрафам (пеням), не з`ясовано напрямок зарахування коштів, сплачених позивачем за кредитором у розмірі 223804 грн.: в рахунок погашення основної суми боргу, погашення процентів.

Оскільки вказану інформацію сторонами не було надано під час розгляду справи, з метою об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року витребувано у ТОВ " Кредитні ініціативи" інформацію щодо структури анульованої заборгованості ОСОБА_1 у сумі 261 840,44 грн. за кредитним договором №2006/0508/45-002 від 08.05.2008 року, вказавши яка саме сума анульована (прощена) по тілу кредиту, по відсоткам, комісії, штрафам (пеням), інформацію про напрямок зарахування коштів, сплачених ОСОБА_1 за кредитним договором №2006/0508/45-002 від 08.05.2008 року, у розмірі 223 804 грн., вказавши суму зараховану в рахунок погашення основної суми боргу, та суму зараховану на погашення відсотків, комісії, штрафів (пені).

На виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року ТОВ " Кредитні ініціативи" листом вих. № 3084042 від 09.01.2023 року повідомило суд про наступне.

Станом на 29.05.2013 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2006/0508/45-002 від 08.05.2008 року становила 60 759,97 доларів США (з яких: 47 445,02 доларів США - прострочений основний борг; 12 957,93 долари США - прострочені відсотки; 327,02 долари США - строкові відсотки), що згідно із курсом НБУ дорівнювало 485 654,44 грн. 29.05.2013 року ОСОБА_1 сплатив 223 804,00 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості, з яких 106 426,40 грн. (що згідно із курсом НБУ дорівнювало 13 314,95 доларів США) було зараховано на погашення прострочених та строкових відсотків; 117 377,60 грн. (що згідно із курсом НБУ дорівнювало 14 685,05 доларів США) було зараховано на погашення простроченого основного боргу (тіла кредиту). Прощено було 261 850,44 грн. простроченого основного боргу (тіла кредиту), що згідно із курсом НБУ дорівнювало 32 759,97 доларів США.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додатковим благом є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку є, зокрема, податковий агент.

Згідно пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

За змістом пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.05.2008 позивач уклав з ВАТ «Сведобанк» кредитний договір на купівлю житлової нерухомості (а.с. 95-103), згідно умов якого отримав у вигляді кредиту 48000 доларів США на строк до 08.05.2038.

Згідно листа ТОВ «Кредитні ініціативи» без дати б/н (а.с. 115) вказане Товариство набуло статус кредитора за кредитним договором від 08.05.2008.

Листом від 18.06.2014 ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 88) повідомлено податковий орган, що позивачу анульовано (прощено) кредитну заборгованість в розмірі 261850,44 грн.

Разом з тим, як вбачається з довідки ТОВ «Кредитні ініціативи», що міститься в матеріалах справи (а.с. 67, 89), на момент прощення боргу заборгованість за кредитом складала всього 60759,97 доларів США , з них: прострочений основний борг - 47445,02 дол. США, прострочені відсотки 12957,93 дол. США, строкові відсотки 357,02 дол. США.

Як слідує, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на дату прощення боргу (7,993грн/1дол.США) заборгованість за кредитом складає 485654,44грн., з них: прострочений основний борг - 379228,04грн., прострочені відсотки 103572,73грн., строкові відсотки - 2853,66грн.

У свою чергу, позивачем сплачено в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором суму у розмірі 223804,00грн. Сума прощеного боргу склала - 261850,44грн.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 162.2.17 пункту 16.2 статті 162 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), є вичерпним, до якого згідно з підпунктом д включається суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом б підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першої статті 546 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відсутність у підпункті д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (процентного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунута шляхом внесення змін Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Згідно з підпунктом д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2015) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Судом в даній справі встановлено та підтверджено матеріалами справи, що контролюючий орган, доходячи висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які відображено в акті податкової перевірки від 14.01.2016р. № 45/20-34-17-06/ НОМЕР_1 , виходив з того, що за даними центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів від 08.09.2015 р. позивач отримав в 2013 році дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в розмірі 261 850,44 грн. від ТОВ «Кредитні ініціативи», проте не задекларував цей дохід в декларації за 2013 рік. Також позивач не сплатив податок з доходів фізичних осіб з вказаної суми.

Враховуючи, що згідно приписів п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку з доходів фізичних осіб складає 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, відповідач донарахував позивачу відповідний податок на суму 44285,17 грн., а також застосував до нього штрафні санкції в розмірі 11071,29 грн.

В зв`язку із встановленими обставинами суд зауважує, що відповідно до п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Так, як зазначено ТОВ "Кредитні ініціативи" листом вих. № 3084042 від 09.01.2023 року станом на 29.05.2013 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2006/0508/45-002 від 08.05.2008 року становила 60 759,97 доларів США (з яких: 47 445,02 доларів США - прострочений основний борг; 12 957,93 долари США - прострочені відсотки; 327,02 долари США - строкові відсотки), що згідно із курсом НБУ дорівнювало 485 654,44 грн. 29.05.2013 року ОСОБА_1 сплатив 223 804,00 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості, з яких 106 426,40 грн (що згідно із курсом НБУ дорівнювало 13 314,95 доларів США) було зараховано на погашення прострочених та строкових відсотків; 117 377,60 грн. (що згідно із курсом НБУ дорівнювало 14 685,05 доларів США) було зараховано на погашення простроченого основного боргу (тіла кредиту). Прощено було 261 850,44 грн. простроченого основного боргу (тіла кредиту), що згідно із курсом НБУ дорівнювало 32 759,97 доларів США.

Так, позивачу прощено було 261 850,44 грн. простроченого основного боргу, саме тіла кредиту, відтак позивач отримав в 2013 році дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в розмірі 261 850,44 грн. від ТОВ «Кредитні ініціативи», проте не задекларував цей дохід в декларації за 2013 рік. Також позивач не сплатив податок з доходів фізичних осіб з вказаної суми, у зв`язку з наведеними обставинами відповідачем було прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач повинен був задекларувати дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в розмірі 261 850,44 грн. та сплатити податок з доходів фізичних осіб з вказаної суми.

Таким чином в даній справі, нараховуючи відповідне податкове зобов`язання відповідачу, податковий орган діяв у межах чинного законодавства при правильному встановленні дійсних обставин справи.

Доводи позовної заяви про незаконність оскаржуваного в даній справі податкового повідомлення-рішення зводяться до того, що позивач вчасно подав податкову декларацію до податкового органу та ним подавалися усі податкові декларації, передбачені чинним законодавством. Проте дана обставина податковим органом не заперечується, а відповідне податкове зобов`язання та штрафні санкції позивачу було нараховано не в зв`язку з неподанням або несвоєчасним поданням податкової декларації, а в зв`язку з не зазначенням у ній дохід у вигляді додаткового блага, який позивач отримав у звітному періоді.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено та підписано 15 лютого 2023 року.

Суддя Бідонько А.В.