Справа № 560/10178/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

16 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.09.2022 звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку, щодо не вірного нарахування та виплат грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 10 вересня 2022 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, грошової компенсації за не використану додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

2. Зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку перерахувати та виплатити грошове забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку перерахувати та виплатити грошове забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку перерахувати та виплатити грошове забезпечення з 01.01.2022 по 10.09.2022, грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік компенсацію за невикористану щорічну календарну відпустку за 2022 рік, компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2015-2022 року та одноразову допомогу при звільненні з військової служби із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 30.09.2022 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 16.01.2023 позовну заяву залишено без руху. Вказано, що недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, та додати докази поважності причин пропуску цього строку (в частині позовних вимог, які стосуються до 26.08.2022).

Позивач надіслав заяву про поновлення пропущеного строку від 31.01.2023, в якій вказує, що Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4- рп/2012 вказав, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Фактично розрахунок було проведено 18 січня 2023 року зарахуванням на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 4413 грн., на виконання рішення суду справа № 560/11375/22, яким зобов`язано Хмельницький ЗВ ВСП нарахувати та виплатити мені індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Враховуючи вищевикладене вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Щодо цієї заяви суд зазначає та враховує наступне.

За правилами частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення такої процесуальної дії.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Суд звертає увагу на те, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 №2352-IX внесено зміни до ст.233 КЗпП України та викладено її в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 №2352-IX набрав чинності з 19.07.2022.

Отже, після внесення Законом №2352-IX вказаних змін, частиною 2 статті 233 КЗпП України не врегульовано питання щодо строку звернення працівника до суду з позовом про стягнення (або нарахування та виплати) заробітної плати, а лише встановлено строк звернення до суду виключно у справах:

- про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення);

- у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення з 29 січня 2020 року по 10 вересня 2022 року, а не виплатити суми, належні позивачу при звільненні (позивач виключений зі списків особового складу 10.09.2022). Отже, позивач не погоджується з ненарахуванням та невиплатою складових заробітної плати.

Тому положення статті 233 КЗпП України не підлягають застосуванню при оцінці судом обставини щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, єдиною процесуальною нормою, яка визначає строк звернення до суду з позовом щодо проходження публічної служби (військова служба відноситься саме до такої), та яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, є частина 5 статті 122 КАС України, яка є спеціальною нормою та встановлює місячний строк для звернення до суду.

Також помилковими є доводи позивача про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Такі доводи стосується звернення із позовними вимогам про нарахування середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, що відмінне від спірних правовідносин.

У зв`язку із цим суд не визнає поважними причини пропуску строку звернення до суду із повідомлених у заяві підстав його пропуску.

Таким чином, позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку. Таку ж позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 грудня 2022 у справі №990/102/22.

Отже, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

За таких обставин, наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, які стосуються періоду до 26.08.2022.

Керуючись п.7 ч.1 статті 240, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 31.01.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду в частині позовних вимог, які стосуються періоду до 26.08.2022.

В іншій частині позовних вимог продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук