Справа № 620/356/23
Суддя: Виноградова Д.О.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 лютого 2023 року м. Чернігів Справа № 620/356/23

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Виноградова Д.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.02.2023, на виконання ухвали суду, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що вона є особою з інвалідністю 1 групи і не може самостійно та вільно пересуватись. Також, вказує на причину пропуску строку, призначення, станом на 11.09.2018, Ніжинським місцевим центром на надання БВПД в якості представника позивача працівника місцевого бюро Диміч Дмитра Андрійовича, котрий збирав докази для звернення до суду протягом чотирьох років.

Суд зауважує, що юридично значимі обставини в межах цих правовідносинах є відмова позивачу у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, прийнята у 2018 році.

Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку, а також на рахунки виконавців комунальних послуг. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані щомісяця сплачувати обов`язкову частку платежу. Управитель, об`єднання, виконавець комунальної послуги зобов`язані щомісяця зазначати у платіжних документах одержувачів житлової субсидії суму переплати (пункти 1, 18 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, в редакції, яка діяла станом момент прийняття оскаржуваного Рішення).

Таким чином, житлова субсидія має періодичний характер та визначається щомісячно, а тому, позивач отримуючи квитанції про оплату комунальних послуг знав або повинен був дізнатися про непризначення їй житлової субсидії територіальним органом соціального захисту.

Крім того, особа, яка подала документи для отримання субсидії має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про призначення або відмову у призначенні їй житлової субсидії.

Право на звернення до суду не є абсолютним. Обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до адміністративного суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Не применшуючи істотність тієї обставини, що позивач має 1 групу інвалідності, а також враховуючи її неможливість самостійно та вільно пересуватись, суд вважає, що такі не мають абсолютного характеру при вирішенні питання про поновлення строку.

Відповідно до Довідки КНП Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги від 21.06.2022 № 01-18/194 у період з вересня 2018 року по червень 2022 року ОСОБА_1 зверталась до лікарів Центру 14.02.2019, 18.10.2019, 21.11.2019, 17.07.2020, 29.07.2020, 24.09.2020, 23.12.2021, 07.06.2022.

Суд зазначає, що просто факт звернення за медичною допомогою неможливо прийняти як поважну причину пропуску звернення до суду. Із змісту вказаної Довідки неможливо встановити який вид допомоги отримувала позивач госпіталізацію, амбулаторне лікування чи лікування на денному стаціонарі. Крім того, позивачем не надано жодних пояснень та доказів про причини не звернення до суду у період між лікуваннями протягом 4 років.

Крім того, факт призначення станом на 11.09.2018 Ніжинським місцевим центром на надання БВПД в якості представника позивача працівника місцевого бюро Диміч Дмитра Андрійовича, а станом на 02.12.2022 адвоката Ткаченко Наталію Миколаївну, не змінює часу, з якого позивач повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав. Зазначене свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 по справі №9901/82/19.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 15.02.2023.

Суддя Д.О. Виноградова