Справа № 260/5245/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2023 року м. Ужгород№ 260/5245/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

за участі представника позивача Аннишинця Миколи Йосиповича;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не з`явився;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Долобанько Любов Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) (далі по тексту відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ) (далі по тексту відповідач 2), яким просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду; 2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи в Пасажирському вагонному депо москва - Київська московського філіалу АО "ФПК" з 01.01.2004 року по 04.12.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 періоди її роботи в Пасажирському вагонному депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" з 01.01.2004 року по 04.12.2020 року і здійснити призначення та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з врахуванням даного стажу роботи з 20.07.2021 року; 3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не врахування заробітної плати ОСОБА_1 , нарахованої їй за період з 01.01.2004 року по 04.12.2020 року Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" при призначенні та перегляді ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії № 74 від 06.04.2022 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 всю заробітну плату за період з 01.01.2004 року по 04.12,2020 року згідно довідок від 04.12.2020 року № 920, 921, 922,923 виданих Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" і здійснити призначення та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з врахуванням даної заробітної плати з 20.07.2021 року - дати виникнення права на пенсію по інвалідності; 4. Стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати.".

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року було призначено підготовче засідання у даній справі в режимі відеоконференції.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Однак позивачу, при призначенні пенсії по інвалідності не було зараховано період роботи та не враховано заробітну плату, за період з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 у зв`язку із тим, що за вказаний період відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. Таку відмову позивач вважає необґрунтованою, в зв`язку з чим звернулася до суду із даним позовом. Позивач вказує, що вищевказані періоди трудової діяльності позивача, повністю підтверджуються записами трудової книжки та довідками про нарахування заробітної плати за спірний період.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що трудового стажу позивача не було зараховано спірні періоди його роботи, оскільки за даний період відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, а за таких обставин зараховувати до стажу зазначені періоди немає підстав, у зв`язку з чим позивачу було відмолено в перерахунку пенсії.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06 квітня 2022 року № 74 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії. До страхового стажу позивачки не враховано період роботи в пасажирському вагонному депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" та заробітна плата з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року, оскільки за даний період відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився та не забезпечили явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо їх виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Судом вживалися заходи направлення відповідачу 1 повістки про виклик в судове засідання призначене на 08 лютого 2023 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 18 січня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 96).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки представник відповідача 1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України його неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав наведених ту позові.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Акту огляду МСЕК № 665777 від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (а.с. 114).

30 липня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. До заяви про призначення пенсії подано наступні документи: реєстраційний номер облікованої картки платника податків; паспорт, виданий Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області 02 липня 1997 року; свідоцтво про народження дитини, серії НОМЕР_2 від 20.02.1988 року; свідоцтво про народження дитини, серії НОМЕР_3 від 16.10.1992 року; трудова книжка серії НОМЕР_4 від 04.08.1986 року; трудова книжка серії НОМЕР_5 від 17.03.1991 року; заява про виплату пенсії через банк; виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ від № 665777; архівна довідка № 12 від 04.02.2021 року, видана Московським філіалом АО "ФГПС" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська; довідка №244 від 28.07.2021 року, видана Виноградівською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості; диплом №392318 від 18.07.1986 року; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 від 23.02.1989 року; довідка № 204 від 23.07.2021 року про підтвердження народження та виховання до 8-річного віку 2-х дітей, видана Виконавчим комітетом Королівської селищної ради Закарпатської області; довідка про заробітну плату за період з 2002 року по 2006 року № 920 від 04.12.2020 року, видана Московським філіалом ДО "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська; довідка про заробітну плату за період з 2007 року по 2011 року № 921 від 04.12.2020 року, видана Московським філіалом АО "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська; довідка про заробітну плату за період з 2012 року по 2016 року № 922 від 04.12.2020 року, видана Московським філіалом АО "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська; довідка про заробітну плату за період з 2017 року по 2020 року № 923 від 04.12.2020 року, видана Московським філіалом АО "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська (а.с.а.с. 21, 126, 127).

Згідно даних центральної бази ІКІС ПФУ підсистеми "Призначення та виплати пенсій (ППВП)" ОСОБА_1 з 20 липня 2021 року призначено пенсію по інвалідності III групи в розмірі 50 % пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розмір пенсії обчислено з урахуванням 23 років 2 місяців 2 днів, в тому числі 7 років 2 місяців 10 днів додаткового стажу (індивідуальний коефіцієнт страхового стажу - 0,23917). Страховий стаж було враховано по 31.12.2003 року (а.с. 145).

Відповідач зазначає, що для обчислення пенсії взято заробіток за період з 01 березня 1995 року по 30 листопада 1999 року (внесено нульовим значенням) та згідно даних персоніфікованого обліку за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2003 року (10 місяців) (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,06040). Відтак, розмір пенсії заявниці на момент призначення становив 1934 грн (а.с.а.с. 146-151).

26 серпня 2021 року листом відповідача 1 було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду російської федерації № 10 по м. москва та московській області щодо надання інформації про сплату єдиного соціального внеску за період роботи заявниці з 19 липня 2000 року по 23 жовтня 2000 року, з 20 червня 2002 року по 17 вересня 2002 року, з 21 вересня 2002 року по 04 грудня 2020 року в московському філіалі АО "ФПК" Пасажирське вагонне депо москва Київська (а.с. 125).

09 грудня 2021 року на вказаний запит надійшла відповідь, яким було підтверджено сплату страхових внесків ОСОБА_1 за вказаний період (а.с. 122), у зв`язку з чим 13 грудня 2021 року позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії (а.с.а.с. 128, 129).

На підставі поданої заяви та документів ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в частині обчислення страхового стажу. Після проведеного перерахунку страховий стаж становив 40 років 10 місяців 6 днів, в тому числі додатковий стаж 7 років 2 місяці 10 днів (індивідуальний коефіцієнт страхового стажу - 0,40833). Страховий стаж враховано по 04 грудня 2020 року.

Заробітна плата врахована за період з 01 березня 1995 року по 30 листопада 1999 року, (внесено нульовим значенням) та з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2020 року згідно даних персоніфікованого обліку заявниці (10 місяців), а також період набутий в російській федерації внесений нульовим значенням згідно довідок про заробітну плату) (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,01467). Розмір пенсії з 20 липня 2021 року встановлений в сумі 2200 грн.

20 грудня 2021 року листом Головного управління № 0700-0205-10/50476 направлено запит про витребування акта зустрічної перевірки довідок про заробітну плату від 04 грудня 2020 року № № 920, 921, 922, 923, виданих московським філіалом АО "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська (а.с. 124).

03 березня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду російської федерації № 10 по м. москва та московській області надійшла відповідь щодо розгляду запиту № 0700-0205-10/50476 від 20 грудня 2021 року, відповідно до якого вказані довідки визнані достовірними (а.с. 116)ю

У зв`язку з надходженням додаткових документів, гр. ОСОБА_1 30 березня 2022 року подано заяву про перерахунок пенсії в частині її до призначення (а.с.а.с. 130,131).

06 квітня 2022 року Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 74 згідно заяви від 30 березня 2022 року, оскільки за період роботи в московському Філіалі АО "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська з 20 червня 2002 року по 31 грудня 2020 року, відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації (а.с. 115).

06 травня 2022 року листом відповідача 1 № 0700-0306-9/16588 направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перегляд прийнятого рішення про відмову в перерахунку пенсії, оскільки, до матеріалів електронної пенсійної справи долучені всі необхідні документи з Пенсійного фонду російської федерації, а саме довідка про сплату страхових внесків № 210-ПУІ-И/4248 від 02 листопада 2021 року та акт зустрічної перевірки № 210-ФПП-И/6761 від 03 березня 2022 року, офіційний курс гривні до іноземних валют (а.с. 171).

23 травня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом № 2200-0307-9/32970 надано відповідь про те, що у зв`язку з відсутністю повної та чіткої інформації, яка б підтверджувала сплату з 01 січня 2001 року страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, підстави для перегляду прийнятого рішення про відмову у перерахунку пенсії від 06 квітня 2022 року № 74 відсутні (а.с. 136).

Відповідач зазначає, що з 01 липня 2022 року розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням 40 років 10 місяців 6 днів страхового стажу, в тому числі 7 років 2 місяців 10 днів додаткового стажу (індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,40833), а також заробітної плати за період з 01 березня 1995 року по 30 листопада 1999 року, та з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2020 року (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,01467). Розмір пенсії становить 2300 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до Пенсійного фонду України із заявами від 31 травня 2022 року та від 17 червня 2022 року про перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу на підставі довідок про заробітну плату від 04 грудня 2020 року № 920, № 921, № 922 та № 923, виданих Московською філією АТ "ФПК" Пасажирське вагонне депо Москва-Київська (а.с.а.с. 48, 189-192).

На підставі листа Пенсійного фонду України за № 17476-165383/Ш-03/8-2800/22 від 27 липня 2022 року, відповідачем 1 переглянуто стаж роботи з моменту призначення пенсії, а саме: враховано стаж роботи тільки по 31 грудня 2003 року в зв`язку з відсутністю підтвердження сплати страхових внесків з 01 січня 2004 року та враховано довідку про заробітну плату від 04 листопада 2020 року № 920, видану Московським філіалом AO "ФПК" Пасажирським вагонним депо Москва-Київське, яка відповідно до листа Управління формування пенсійних справ окремих категорій застрахованих осіб Державної установи - Головного управління Пенсійного фонду російської федерації № 10 м. москва та московській області від 03 лютого 2022 року № 210-ФПП-И/6761, звірена з особовими рахунками і визнана достовірною. Заробітну плату враховано також по 31 грудня 2003 року (а.с.а.с. 204-208).

Листом від 24 серпня 2022 року № 0700-0205-8/32156 відповідач 1 повідомив позивача про перегляд ним стажу роботи та заробітної плати з моменту призначення пенсії. За результатами перегляду відповідачем 1 пенсії по інвалідності позивача з 20 липня 2021 року, стаж роботи та заробітну плату останній враховано по 31 грудня 2003 року. Стаж роботи позивача зменшився з 40 років 10 місяців 6 днів до 23 років 11 місяців 2 дні. Цим же листом відповідач 1 повідомив позивача, що в у неї наразі відсутній повний стаж роботи (30 років), а тому її розмір пенсії зменшився до 2100 грн. Переплата пенсії за період з 20 липня 2021 року по 31 серпня 2022 року становить 3515,93 грн (а.с. 50).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачами при призначення пенсії по інвалідності до страхового стажу позивача не враховано період її роботи в пасажирському вагонному депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" та заробітну плату згідно довідок від 04 грудня 2020 року № 920, 921, 922, 923 виданих Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" у період з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року, оскільки за даний період відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

За приписом статті 92 частини 1 пункту 6 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно статті 24 частини 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі по тексту Закон України № 1058-ІV) страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальній страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01 січня 2004 року).

Статтею 8 Закону України № 1058-IV встановлено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Положеннями статті 1 Закону України № 1058-IV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із статтею 20 частиною 1 Закону України № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Відповідно до статті 20 частини 10 Закону України № 1058-IV якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (стаття 20 частина 12 Закону №1058-IV).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно із статтею 4 частиною 2 Закону України №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 10 частина 2Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі по тексту Угода), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі по тексту Угода від 14.01.1993), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно із абзацами 2, 3 статтею 6 Угоди від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зі змісту наведених положень Угоди від 14.01.1993 суд дійшов висновку, що її положення розповсюджуються також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних і з їх перерахунком. Наведене також підтверджує, що діюче в Україні пенсійне законодавство визначає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески можуть сплачуватися в російській федерації. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Таким чином, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права особи на пенсію та при її обчисленні.

Крім того, відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, які входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Статтею 4 частиною 2 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року №290/95-ВР, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Отже, обчислення стажу роботи позивача, зокрема з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року у пасажирському вагонному депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" (російська федерація) здійснюється згідно з законодавством російської федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

При цьому, відповідач не врахував до страхового стажу позивача період роботи позивача з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року.

Як передбачено статтею 62 Закону України Закон України № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № ПО, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 Порядку № 637 передбачено, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Оскільки, судом встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_7 від 17 березня 1991 року у позивача є, записи, а саме, дата про прийом на роботу та звільнення з роботи, відповідні номери наказів, назва організації є чіткими, відомості завірені підписом посадової особи та печаткою, то суд вважає їх прийнятними, що дає право на зарахування позивачу спірних періодів її роботи (а.с.а.с. 22-26).

Аналогічні відомості містяться в довідці № 12 від 04 лютого 2021 року підтверджується (а.с. 33).

Довідками від 04 грудня 2020 року № 920, 921, 922,923 виданих Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" підтверджується нарахування позивачу заробітної плати, зокрема за спірний період (а.с.а.с. 29-31).

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідачем повинен був бути врахований трудовий стаж, набутий ним на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території російської федерації.

Те, що за іноземних осіб, які працювали на території російської федерації, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаних записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність, а в своїх аргументах відповідач покликається на відсутність підтвердження пільгового характеру роботи позивача на підприємстві.

При цьому суд наголошує, що записи спірного періоду роботи позивача з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року оформлені у трудовій книжці серії відповідно до вимог чинного на момент внесення записів законодавства, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивача.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року з єдиної підстави, такої як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 23.03.2019 у справі №688/947/17, від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а, від 31.10.2019 у справі №235/7373/16.

Крім того, невиконання страхувальником обов`язку зі сплати страхових внесків не може позбавляти особу соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, адже суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту населення.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17, у яких зроблено висновок, що несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Відтак, беручи до уваги, що конституційне право особи на соціальний захист включає право на забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії № 74 від 06 квітня 2022 року є таким, що порушує її право на соціальних захист, не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, тому таке рішення слід скасувати як протиправне.

Відповідно до статті 87 Закону України № 1788 ХІ суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 46 частини 2 Закону України № 1058-ІV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року у зв`язку з несплатою страхових внесків і, як наслідок, протиправно не взяв до уваги при розрахунку розміру пенсії заробітну плату, отриману позивачем за вказаний період.

Тому позовні вимоги зобов`язального характеру необхідно задовольнити шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії з 20 липня 2021 року з урахуванням довідок від 04 грудня 2020 року № 920, 921, 922,923 виданих Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК".

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Застосоване судом законодавство використовувалося станом на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи в Пасажирському вагонному депо москва - Київська московського філіалу АО "ФПК" з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 , періоди її роботи в Пасажирському вагонному депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" з 01 квітня 2004 року по 04.12.2020 року, призначити та виплатити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , починаючи з 20 липня 2021 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не врахування заробітної плати ОСОБА_1 , нарахованої їй за період з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" при призначенні та перегляді ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії № 74 від 06 квітня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , заробітну плату за період з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року згідно довідок від 04 грудня 2020 року № 920, 921, 922,923 виданих Пасажирським вагонним депо москва-Київська московського філіалу АО "ФПК", призначити та виплатити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 20 липня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 08 лютого 2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 16 лютого 2023 року.

СуддяС.Є. Гаврилко