Справа № 155/41/23
Суддя: Яремчук С. М.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 155/41/23
Провадження № 2-а/155/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

при секретарі судового засідання Задурській К.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вавринюка П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горохів справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №895113 від 02.01.2023.

Позов обґрунтовує тим, що вищевказаною постановою його визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення. Вказує, що 02.01.2023 він викликав працівників поліції у зв`язку з непорозумінням у сім`ї, яке перейшло у конфлікт з сином ОСОБА_2 . В ході конфлікту виникла шарпанина, син порвав верхній одяг позивача, словесно погрожував йому вчинити розправу. Позивач сприйняв погрози як загрозу його життю і здоров`ю, тому був змушений викликати працівників поліції. Позивач зазначає, що після прибуття на місце виклику, працівник поліції зайняв однобічну позицію, не звернув уваги на доводи позивача та виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик працівника поліції. Враховуючи вищенаведене, позивач просить визнати дії працівника поліції протиправними, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та справу закрити. Також просить стягнути понесені судові витрати.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

10.02.2023 року на адресу суду надійшли матеріали з Відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, зокрема письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , диск відеозапису з бодікамери поліцейського, на якому зафіксована розмова поліцейського з позивачем та членами сім`ї.

Ухвалою від 11.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав і повідомив, що 02.01.2023 в сім`ї виник конфлікт через документи на будинок. В ході конфлікту його син почав йому погрожувати, порвав на ньому куртку, після чого він зателефонував на лінію 102 і попросив зафіксувати факт домашнього насильства. При цьому сказав, що в разі необхідності зателефонує повторно. Проте, працівники поліції приїхали на місце події. Заслухавши дружину та сина, останні зайняли їхню позицію, повідомивши, що саме він спричинив конфлікт. Позивач зазначив, що на побутовому рівні син уже вчиняв щодо нього фізичне насильство, тому його побоювання були небезпідставні.

Представник відповідача Вавринюк П.О. проти позову заперечив, повідомивши, що саме позивач спричинив конфлікт і його виклик на лінію 102 був безпідставний.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №895113 від 02 січня 2023 року, яку винесено інспектором СРПП ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Михальчуком Вадимом Володимировичем, ОСОБА_1 02.01.2023 о 08 годині 07 хвилин здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліцію, повідомивши неправдиву інформацію.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги та аварійних служб. Дії правопорушника повинні бути спрямовані на зрив нормальної роботи таких служб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику цієї служби.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що викликав працівників поліції, оскільки сприйняв погрози сина як загрозу для свого життя і здоров`я.

Однак, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, тобто умисно повідомив поліції інформацію про конфлікт з сином, усвідомлюючи, що вона є неправдивою, і бажав даремного виїзду на місце події працівників поліції та його дії були спрямовані на зрив нормальної роботи даного органу.

Долучені до матеріалів справи копії письмових пояснень членів сім`ї позивача та відеозапис з бодікамери поліцейського не спростовують інформації про відсутність конфлікту в сім`ї та підтверджують, що між членами сім`ї відбулась сутичка з приводу документів на майно. З усних пояснень ОСОБА_1 , наданих поліцейському, вбачається, що в ході конфлікту на ньому була порвана куртка.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні беззаперечні докази того, що позивач безпідставно викликав працівників поліції та на момент конфлікту в нього не було підстав вважати, що відносно нього може бути вчинено фізичне насильство з боку сина, тобто умисно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт завідомо неправдивого виклику поліції до матеріалів справи не долучено.

За таких обставин сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення без надання суду належних та достатніх доказів, котрі б підтверджували обставини, викладені у постанові, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, в процесі доказування вини доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», відповідно до якого, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не може констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Однак, всупереч вищенаведеному, доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, у матеріалах справи не має.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували умисне вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Враховуючи, що частиною 3 ст.286 КАС України визначений перелік рішень, які за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право ухвалити і даною нормою не передбачено визнання судом протиправними дій суб`єкта владних повноважень, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій інспектора поліції Михальчука Вадима Володимировича у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління національної поліції у Волинській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 гривень, які він сплатив при зверненні до суду із позовом, що підтверджується квитанцією №5 від 10.01.2023.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №895113, винесену 02 січня 2023 року інспектором СРПП ВП №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області лейтенантом поліції Михальчуком Вадимом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання дій інспектора СРПП ВП №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Михальчука Вадима Володимировича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП протиправними.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління національної поліції у Волинській області (вул.Винниченка, 11, м.Луцьк, Волинська область, 43025, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне Управління національної поліції у Волинській області (вул.Винниченка, 11, м.Луцьк, Волинська область, 43025, ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук