Справа № 592/10020/22
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/10/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 , адвоката Хурсенка Сергія Олександровича, до Сумської митниці про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 10.02.2022 в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яком А.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0033/80500/22, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 47 943,99 грн. Згідно вказаної постанови, 15.11.2021 Сумською митницею складено Акт № 37/21/7.24-19/ НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування», яким встановлено, що 06.12.2018 митним постом «Центральний» Сумської митниці за митною декларацією «ІМ40ДЕ» № UA805180/2018/023868 здійснено митне оформлення товару «Автомобіль легковий, що був у використанні. Марка NISSAN. Модель ROGUE. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 » за наданих декларантом/уповноваженим органом документів, які не у повному обсязі визначають фактурну вартість товару, що призвело до заниження податкових зобов`язань. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною і такою що підлягає скасуванню з огляду на численні порушення посадовою особою Сумської митниці норм законодавства під час розгляду справи.

Так, відповідачем порушено граничний шестимісячний строк розгляду справи про порушення митних правил, оскільки фактично подію вчинення правопорушення було виявлено 12.02.2021, в день отримання Сумською митницею листа Сумської обласної прокуратури з інформацією щодо можливих порушень митного законодавства з визначення митної вартості транспортних засобів. Крім того, 29.03.2021 було отримано відомості про здійснення громадянами транзакцій на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування.

Додатково позивач зауважив, що представником Сумської митниці під час розгляду справи про порушення митних правил не було вжито дій, спрямованих на встановлення всіх обставин, виявлення прямого умислу та наявності спеціальної мети, спрямованої на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, в діях ОСОБА_1 , оскільки при здійсненні митних формальностей дії з декларування товару за митною декларацією № UA805180/2018/023868 від 06.12.2018 від імені декларанта здійснювалися уповноваженою особою ФОП ОСОБА_2 , який в силу положень ст.ст. 264, 266 МК України має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у декларації, що й декларант. Також відповідач не повідомив ОСОБА_1 належним чином про день, час та місце розгляду справи, не ознайомив його з підставою порушення справи, чим позбавив можливості скористатися правовою допомогою (порушив право на захист), самостійно викласти свої доводи та міркування з приводу виявлених обставин. Тому позивач просить суд визнати протиправною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0033/80500/22 від 10.02.2022 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 47 943,99 грн.; стягнути із Сумської митниці витрати понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 20.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник Сумської митниці Державної митної служби України, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, де зазначив про необґрунтованість заявлених вимог. Аргументуючи свої заперечення відзначив, що Сумською митницею 15.11.2021 складено Акт № 37/21/7.24-19/ НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару за митною декларацією від 06.12.2018 № UA805180/2018/023868». Перевіркою встановлено недекларування у повному обсязі фактурної вартості товару (транспортного засобу), яка фактично сплачена за товар (вантажне відправлення) та інших послуг, які сплачені громадянином ОСОБА_1 за платіжними дорученнями від 05.09.2018 (SW24I905O56318) у розмірі 6903,00 доларів США, від 02.10.2018 (SW24IA02O81823) в розмірі 1385,00 доларів США, які не враховані у повному обсязі при визначенні митної вартості товару. Так дії позивача призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита на загальну суму 4994,17 грн. і податку на додатку вартість на загальну суму 10987,16 грн. Обставини вчинення порушення митних правил були встановлені внаслідок опрацювання інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_1 під час митного оформлення товару за декларацією № UA805180/2018/023868 від 06.12.2018 не було представлено будь-яких сплачених рахунків, банківських платіжних документів у відповідних розмірах, що стосуються оцінюваного транспортного засобу. Факт отримання листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 не є днем виявлення порушення митних правил.

Суд, дослідивши докази та пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка Андрія Васильовича у справі про порушення митних правил № 0033/80500/22 від 10.02.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 47 943,99 грн.

Згідно фабульної частини вказаної постанови, ОСОБА_1 вчинив неправомірні дії, спрямовані на незаконне зменшення митних платежів при митному оформленні товару «Автомобіль легковий, що був у використанні. Марка NISSAN. Модель ROGUE. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 » за митною декларацією № UA805180/2018/023868 від 06.12.20.2018, шляхом недекларування в повному обсязі фактурної вартості транспортного засобу, яка фактично сплачена за товар (вантажне відправлення) та інших послуг, що фактично сплачені за платіжними дорученнями від 05.09.2018 (SW24I905O56318) у розмірі 6903,00 доларів США, від 02.10.2018 (SW24IA02O81823) в розмірі 1385,00 доларів США, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита і податку на додатку вартість на загальну суму 15 981,33 грн (а.с.18-19).

Позивач не згоден із вказаною постановою, вважає її незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з огляду на численні порушення посадовою особою Сумської митниці норм законодавства при розгляді справи про порушення митних правил.

Згідно із ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

У відповідності до ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, частинами першою і другою статті 471, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Частиною 1 статті 467 МК України визначено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Як вбачається з матеріалів справи, моментом виявлення порушення встановлених митних правил є отримання Сумською митницею Держмитслужби 12.02.2021 листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146вих-21, яким надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VIN транспортного засобу), а тому шестимісячний термін накладення стягнення закінчився 12.08.2021, проте оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 0033/80500/22 відносно ОСОБА_1 винесена уповноваженою особою Сумської митниці лише 10.02.2022, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 467 МК України.

За правилом ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Тобто, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 0033/80500/22 від 10.02.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, винесена на момент розгляду уповноваженою особою Сумської митниці справи із порушенням строків накладення адміністративного стягнення.

Додатково суд зауважує, що за змістом ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч. 5 ст. 255 МК України).

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Стаття 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

В цій категорії справ сформована стала судова практика, в якій суд касаційної інстанції послідовно вказує на те, що для притягнення до відповідальності на підставі статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, зокрема, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, й наявність прямого умислу (постанови Верховного Суду від 11.06.2021 у справі № 751/611/17, від 15.07.2021 у справі № 521/7970/16-а, від 18.03.2021 у справі № 760/14741/16-а).

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 495 МК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, матеріали справи не містять, а представником відповідача не було надано жодних доказів на спростування пояснень позивача та підтвердження наявності прямого умислу в діях ОСОБА_1 щодо внесення неправдивих відомостей під час здійснення митних формальностей відносно представленого для митного оформлення товару «Автомобіль легковий, що був у використанні. Марка NISSAN. Модель ROGUE. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 » з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом недекларування у повному обсязі вартості фактурної вартості транспортного засобу, яка фактично сплачена за товар (вантажне відправлення) та інших послуг, що фактично сплачені за платіжними дорученнями від 05.09.2018 (SW24I905O56318) у розмірі 6903,00 доларів США, від 02.10.2018 (SW24IA02O81823) в розмірі 1385,00 доларів США.

За правилом ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Орган доходів та зборів на момент митного оформлення транспортного засобу NISSAN ROGUE, VIN: НОМЕР_2 , за митною декларацією № UA805180/2018/023868 від 06.12.2018, не мав підстав вважати надання декларантом неповних або неточних відомостей про митну вартість товару і не вимагав надання будь-яких інших додаткових документів.

До того ж, митна декларація № UA805180/2018/023868 від 06.12.2018 з митного оформлення товару «Автомобіль легковий, що був у використанні. Марка NISSAN. Модель ROGUE. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 » була оформлена від імені ОСОБА_1 уповноваженою ним особою ФОП ОСОБА_2 , який, в силу ч. 8 ст. 264, ч. ч. 5 ст. 266 МК України, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант, за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Даний факт встановлений під час складання Акту № 37/21/7.24-19/ НОМЕР_1 від 15.11.2021, проте не був врахований представником відповідача під час розгляду справи і винесення оскаржуваної постанови.

Згідно п. 3. ч. 3 чт. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови по справі про порушення митних правил № 0033/80500/22 від 10.02.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 47 943,99 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України).

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 12.12.2022 між АО «Веріта Груп» і ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги в адміністративній справі, за яким Адвокат взяв на себе зобов`язання представляти права і законні інтереси Клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору, з усіма, без обмежень, користуватися правами представника, у зв`язку з захистом Клієнта в справі про порушення митних правил та оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності № 0033/80500/22 від 10.02.2022 (а.с.38).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що гонорар адвокатського об`єднання складає 10 000,00 грн.

Розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

На виконання умов Договору, 14.12.2022 ОСОБА_1 сплатив на користь АО «Веріта Груп» грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. за надання послуг з професійної правничої допомоги (а.с.40)

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження № 61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Тобто, факт понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу підтверджується належними і допустимими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з обґрунтуванням причин їх неспівмірності наданим послугам від представника відповідача до канцелярії суду не надходило.

Крім того, при зверненні до суду із вказаним адміністративним позовом ОСОБА_1 було сплачено 496,20 грн. судового збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь позивача підлягають відшкодуванню 10000,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу, а також 496,20 грн. в рахунок повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, ст.ст. 248, 255, 264, 458, 485, 486, 489, 531 МК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка Андрія Васильовича у справі про порушення митних правил № 0033/80500/22 від 10.02.2022, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 47 943 грн. 99 коп., скасувати, а провадження у справі закрити.

Відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп., а також 496 грн. 20 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко