Справа № 200/5303/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Справа№200/5303/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі - відповідач), згідно з яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо ненарахування і невиплати позивачу, ОСОБА_1 , разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23; ) нарахувати і виплатити позивачу, ОСОБА_1 , недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги - у сумі 8179 грн. (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять грн.).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2022 році отримав щорічну разову допомогу до 5 травня лише у розмірі 1491,00 грн., замість 9670,00 грн. відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Однак, із зазначеним розміром виплаченої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік позивач не погоджується, оскільки, на його думку, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року, така допомога з 27.02.2020 року має виплачуватися у розмірі, визначеному статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 року.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Так, відповідач у відзиві на позов зазначає, що при виплаті разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2022 році керувався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Даною постановою передбачено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1491,00 грн., при цьому зміни щодо розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік не вносилися.

Щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік виплачена позивачу в розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що видатки на виплату разової грошової допомоги ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань до 5 травня, яка передбачена Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", фінансуються в межах бюджетних призначень, визначених законами про Державний бюджет України на відповідні роки, а також бюджетною програмою КПКВК 2501150 "Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною", головним розпорядником якої є Міністерство соціальної політики України.

Бюджетні призначення за КПКВК 2501150, які затверджуються щороку законами про Державний бюджет України, є недостатніми для проведення виплат у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції від 25.12.1998 року) та Законом України "Про жертви нацистських переслідувань".

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5303/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується відповідною копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, , місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як видно з посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 29.08.2016 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

У 2022 році позивачем було отримано щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1491,00 грн., що не заперечується сторонами.

Не погоджуючись із вказаним розміром виплаченої позивачу, як учаснику бойових дій, разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік та вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-XII) - п`ять мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідачем у цій справі позивач визначив Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 07.05.2022 року № 540 (далі - Постанова КМУ № 504) установлено, що виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється:

- особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, - органами Пенсійного фонду України, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій;

- особам, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, шляхом перерахування коштів на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби, а особам, які не є військовослужбовцями, поліцейськими, особами начальницького та рядового складу, - на поточні рахунки таких осіб в уповноважених банках.

Позивачем надано письмове підтвердження, що він не перебував станом на 5 травня 2022 року та не перебуває на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особа, якій призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання).

Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Доказів перебування позивача на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, якій призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, матеріали справи не містять.

Отже, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради є належним відповідачем у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

01.12.2022 року Верховним Судом було прийнято постанову у справі № 580/2869/22, у якій Верховний Суд, серед іншого, дійшов наступних висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

"... Правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон № 3551-XII.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 1 січня 2008 року) частину п`яту статті 12 Закону № 3551-XII викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI.

У подальшому, Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII і Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 2 березня 2016 року, № 233 від 5 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року, № 112 від 19 лютого 2020 року та № 325 від 8 квітня 2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У цьому ж Рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення…".

З огляду на вказані висновки Верховного Суду, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) у спірних правовідносинах для визначення розміру одноразової допомоги до 5-го травня мала застосовуватись стаття 13 Закону № 3551-XII.

Однак, далі Верховний Суд зазначив про те, що: "... Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3). Крім того, підпунктом 2 пункту 4 вказаного Указу постановлено Кабінет Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 2593/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону № 389-VІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень…".

У вказаній постанові Верховний Суд зауважив на тому, що Європейська конвенція з прав людини та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права визначають, що держава може відходити від положень актів у разі війни або іншої суспільної небезпеки в тих межах, яких вимагає гострота становища.

Також, як зазначив Верховний Суд у постанові, Конституційний Суд України у своїх рішеннях (№ 20-рп/2008, № 20-рп/2011, № 3-рп/2012, № 5-р/2018) на сьогодні сформував практику щодо запровадження, шляхом прийняття законів, нових механізмів перерозподілу Державного бюджету України та використання бюджету Пенсійного фонду України у соціальній сфері, спрямованих на досягнення розумного балансу між інтересами окремих осіб, суспільства та держави.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що держава, виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей, має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд.

Тобто, у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства.

Верховний Суд вказав, що рішення суб`єктів владних повноважень стосовно виділення чи перерозподілу фінансових ресурсів на соціальні програми у зв`язку з потребами першочергового фінансування потреби оборони країни не повинні спричиняти свавілля, а навпаки, заслуговувати на підтримку громадян, а для цього такі зусилля парламенту, глави держави, уряду в умовах воєнного стану повинні бути належним чином умотивовані та донесені до відома суспільства.

В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Відтак, прийняті органами державної влади рішення, направлені для досягнення вказаних цілей, повинні піддаватись судовому контролю з особливою увагою. Водночас, за межами воєнного стану, при досягненні інших суспільних цілей, розсуд держави є істотно вужчим.

Підтримання високого рівня обороноздатності є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

При цьому обмеження прав людини та громадянина під час війни може бути цілеспрямованим і масовими, однак очевидним є те, що в умовах воєнного стану підстави для його виправдання є іншими ніж у мирний час. Питання оцінки таких обмежень обумовлюються, серед іншого, тим, що у військовий час органи державної влади з метою здійснення оборони держави можуть надавати перевагу аргументам, які обумовлюють посилення обороноздатності (потреби оборони), а не націленим на індивідуальні права.

За частиною 2 статті 20 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною 2 статті 64 Конституції України.

Аналізуючи вказані вище норми, Верховний Суд зазначив, що правовідносини щодо соціального захисту громадян регламентуються статтею 46 Конституції України, яка не передбачена частиною 2 статті 64 Конституції України, та дійшов висновку про те, що право соціального захисту, гарантоване статтею 46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Верховний Суд зазначив, що відповідно до пунктів 3, 7 статті 116 Конституції України, частини 7 статті 20 та абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення стосовно порядку застосування та розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевих бюджетів, а також фондів загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, зокрема і щодо порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

На виконання положень частини 7 статті 20 та абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України і було прийнято постанову "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 07.05.2022 року № 540, якою був затверджений Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

З огляду на запровадження в Україні воєнного стану та з метою здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації, виходячи з наявних/обмежених фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо тимчасового порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, що стосується разової (несистематичної, додаткової до пенсії та інших видів соціальних виплат) грошової допомоги від держави, ніяким чином не може розцінюватися, як звуження права на соціальний захист, оскільки це рішення покликане, передусім, фінансово забезпечити заходи правового режиму воєнного стану в Україні та заходи загальної мобілізації.

Серед іншого, Верховний Суд визнав безпідставним посилання позивача у справі, що розглядалася (№ 580/2869/22), на рішення Верховного Суду від 29.09.2020 року у зразковій справі № 440/2722/20, оскільки після прийняття останнього відбулася зміна законодавства у частині врегулювання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, а також суттєво змінилися обставини - Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і на сьогодні.

З огляду на положення частини 2 статті 20 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", а також частини 7 статті 20 і абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня має здійснюватися саме у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженому Постановою КМУ № 540.

Врахувавши вказані висновки Верховного Суду, суд зазначає, що додатком до Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, який був затверджений Постановою КМУ № 540, визначено, що у 2022 році разова грошова допомога до 5 травня виплачується учасникам бойових дій у розмірі - 1491,00 грн.

Отже, виплативши позивачу, як учаснику бойових дій, одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 1491,00 грн., відповідач прав позивача на виплату вказаної допомоги не порушив та діяв правомірно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні вимог позивача, а також те, що сторони не понесли судових витрат (позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, а доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано), відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення складене 16 лютого 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч