Справа № 620/6056/22
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 620/6056/22

адміністративне провадження № К/990/4090/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Мороз Л.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та стягнення грошової допомоги,

УСТАНОВИВ:

06.02.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі №620/6056/22.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 позов задоволено частково. Ввизнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік, як інваліду внаслідок війни ІІІ групи, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік, як інваліду внаслідок війни ІІІ групи, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплачених коштів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу на нього.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 залишено без руху та надано скаржнику строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, вказавши інші поважні причини пропуску строку.

11.01.2023 суд апеляційної інстанції виніс оскаржувану ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 та відмовив у відкритті апеляційного провадження на вказане судове рішення.

Щодо відмови в поновленні строку на подання апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин (частина третя статті 295 КАС України).

В апеляційній скарзі відповідачем було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в обґрунтування якого відповідач зазначав, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку у зв`язку з введенням з 24.02.2022 на території України воєнного стану.

Відмовляючи в задоволенні зазначеного клопотання та залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що наведені в клопотанні доводи не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки активні бойові дії у місті Чернігові припинилися на початку квітня 2022 року, а саме по собі введення в Україні воєнного стану з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не може бути самостійною і безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження суб`єкту владних повноважень.

Відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції через періодичну відсутність світла в приміщенні відповідача, суд апеляційної інстанції зазначив, що скаржником не надано доказів на підтвердження відсутності енергопостачання у приміщеннях Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у період з 06.10.2022 по 01.12.2022.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.

Враховуючи викладене, пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві причин пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зазначена скаржником в апеляційній скарзі причина пропуску строку апеляційного оскарження - введення воєнного стану в Україні, не свідчить про пропуск строку з поважної причини, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Таким чином сам лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Крім того колегія суддів зазначає, що питання внутрішньої організації роботи державної установи, пов`язані із періодичними відключеннями електроенергії є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання з виконанням ним процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо своєчасного подання касаційної скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску строку на подання апеляційної скарги поважними.

Стосовно наявності підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у цій справі колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що в межах встановленого судом строку на усунення недоліку апеляційної скарги скаржником не виконано вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Колегія суддів зазначає, що суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Отже, Верховний Суд констатує, що, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги, що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 328, частиною другою статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі №620/6056/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та стягнення грошової допомоги.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук