Справа № 532/1967/22
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Омельченко І.І.,

секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Бобрищева І.Р.,

відповідачі:

Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

старший лейтенант поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данило О.В.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данила Олександра Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

Встановив:

11 листопада 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данила Олександра Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03 липня 2022 року ОСОБА_1 викликала працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102» та повідомила про те, що вона не може зайти до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Ключів від будинку ОСОБА_1 не мала. На той час у будинку спільно зі ОСОБА_1 проживили донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03 липня 2022 року в будинку перебувала дочка ОСОБА_2 , яка на телефонні дзвінки та стук у двері не відповідала. ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, діагноз шизофренія. ОСОБА_1 запереживала за стан здоров`я доньки, а тому здійснила виклик поліції за номером «102». Одразу після приїзду поліції та карети швидкої допомоги, ОСОБА_2 відчинила двері та в силу свого захворювання повідомила, що вона не чула ні викликів на телефон, ні стукоту в двері. Постановою старшого лейтенанта поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данила О.В. серії ЕГА № 697336 від 03.07.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень за ст. 183 КУпАП, а саме за те, що вона 03.07.2022 року о 13 год. 07 хв. у АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та екстреної медичної служби. Позивачка не погоджується з цією постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_1 вважає себе невинною, оскільки суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, проте в діях ОСОБА_1 не було прямого умислу. Позивачка вважає, що вона нічого не порушувала, постанова складалася інспектором без врахування її зауважень та конкретної обстановки, інспектор не виявив та не відібрав пояснення в очевидців події. В присутності ОСОБА_1 постанова про адміністративне правопорушення не складалася. Крім того, 01.11.2022 року при ознайомленні з оскаржуваною постановою позивачка виявила невідповідність у паспортних даних. Більше того, з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 не була належним чином ознайомлена та на поштову адресу не отримувала вимогу про сплату штрафу в розмірі 850,00 гривень. Позивачка дізналася про це лише 28.10.2022 року, коли отримала засобами поштового зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження № 69861577.

Таким чином, ОСОБА_1 прохала скасувати постанову старшого лейтенанта поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данила О.В. серії ЕГА № 697336 від 03.07.2022 року про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Ухвалою суду від 11 листопада 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та поновлено позивачу процесуальний строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення (а.с.14-16).

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бобрищева І.Р. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з підстав викладених у позові та прохали задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У попередньому судовому засіданні 06.12.2022 року ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що 03 липня 2022 року в першій половині дня до поліції надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 зі своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_3 не можуть розділити майно. Приїхавши на місце події за місцем проживання ОСОБА_3 , було встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вирішили розійтися, оскільки останній вчиняв неправомірні дії відносно дочки ОСОБА_2 ОСОБА_1 не хотіла віддавати речі ОСОБА_3 , оскільки він не хотів віддавати їй її речі. Їм було роз`яснено, що нехай вони винесуть речі за територію домогосподарства і самі вирішать хто чиї забирає речі. Напередодні цього, в той самий день, між ними виник конфлікт на території домогосподарства ОСОБА_1 . У подальшому, через декілька годин у другій половині дня, до поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її дочка не впускає в будинок, оскільки вона має психічні розлади та поводить себе неадекватно. Паралельно до поліції приходить повідомлення від ОСОБА_2 про те, що до будинку «рветься» ОСОБА_3 , який раніше вчиняв щодо неї неправомірні дії. Разом з поліцією на місце події поїхала екстрена медична допомога. По приїзду поліції ОСОБА_2 відчинила двері, при цьому не питаючи хто це. Медичні працівники оглянули ОСОБА_2 та сказали, що на той момент ніяких ознак психічних розладів у неї немає. На прохання поліції надати будь-які документи про наявність/відсутність психічних розладів чи лікування цього не було зроблено. Таким чином, працівники поліції зробили висновок про завідомо неправдивий виклик поліції, а тому склали електронну постанову на ОСОБА_1 , з якою її було ознайомлено. В постанові не зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлена з цією постановою та по якій причині ОСОБА_4 точно не пам`ятає. Працівники поліції не відбирали письмових пояснень від заявників, оскільки вони відмовилися.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Бобрищеву І.Р., відповідача ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 липня 2022 року старший лейтенант поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данило О.В. виніс постанову серії ЕГА № 697336 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 850,00 гривень за ст. 183 КУпАП. У постанові вказується, що 03.07.2022 року о 13 год. 07 хв. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та екстреної медичної допомоги (а.с.5).

Вказане повідомлення на лінію «102» підтверджується також витягом з інформаційно-телекомунікаційного порталу Національної поліції та рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данила О.В. (а.с.43-45).

В оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо того, що позивачка ознайомлена з постановою та постанову надіслано рекомендованим листом на адресу позивачки. Доказів надсилання відповідач суду не надав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дізналася про притягнення її до адміністративної відповідальності лише 28 жовтня 2022 року, коли отримала засобами поштового зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69861577. Після отримання даної постанови 01.11.2022 року ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до Кобеляцького відділу ДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) із проханням надати копію постанови серії ЕГА № 697336 від 03.07.2022 року для ознайомлення із нею (а.с.6-7).

Також суд звертає увагу на те, що в спірній постанові невірно зазначені паспортні дані позивачки. Так, у постанові вказаний паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , однак правильні дані паспорта ОСОБА_1 - НОМЕР_2 (а.с.4).

Стаття 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у завідомо неправдивому виклику спеціальних служб, в т.ч. поліції, а дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких служб. Правопорушник викликає представника спеціальної служби нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, при цьому особа точно, достовірно знає, що здійснений нею виклик відповідних служб є неправдивим, тим самим усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій.

Зазначене усвідомлення має бути доведеним, лише тоді можливо винести постанову за ст. 183 КУпАП.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт виклику поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на спростування зазначених доводів позивача та на підтвердження вчинення позивачем завідомо неправдивого виклику поліції.

Оскаржувана постанова містить лише загальне посилання на об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, без зазначення конкретних обставин по справі, доказів, зокрема, показання свідків, записів технічних приладів, тощо, на підставі яких працівником поліції було зроблено висновок про вчинення позивачкою інкримінованого їй правопорушення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в оскаржуваній постанові на порушення позивачем вимог ст. 183 КУпАП судом, як доказ, до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17, де вказано, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Судом встановлено, що позивачка здійснила дзвінок на службу «102» у зв`язку з тим, що в неї були відсутні ключі від власного домоволодіння, де перебувала її психічно хвора донька ОСОБА_2 , яка не відчиняла двері будинку та не відповідала на телефонні дзвінки, а тому ОСОБА_1 не мала змоги перевірити, чи все добре з її дочкою, чи не потребує вона медичної допомоги.

Дані обставини підтверджуються також показаннями свідків.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що в липні 2022 року було викликано поліцію, оскільки він зі ОСОБА_1 не могли потрапити до її будинку, в якому знаходилася її дочка ОСОБА_2 та яка вже 18 років психічно хвора та на даний час лікується. Вони кричали, стукали, але ОСОБА_2 не відчиняла двері. Вони були розгублені, оскільки не знали, що з нею. По приїзду поліції ОСОБА_2 відкрила двері. Працівники поліції сказали, що це неправдивий виклик. ОСОБА_3 сказав, що він не вчиняв неправомірних дій відносно ОСОБА_2 . У ОСОБА_3 письмових пояснень працівники поліції не відбирали. Він бачив, що працівники поліції складали протокол, він виносив ОСОБА_1 її документи. ОСОБА_3 зазначив, що працівники поліції допустили помилки в паспортних даних ОСОБА_1 , а саме в протоколі були вказані неправильні паспортні дані позивачки. ОСОБА_3 не відомо чи вручався ОСОБА_1 протокол та чи ознайомлювалася вона з ним. Про суму штрафу ОСОБА_3 також нічого не чув.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що він приїхав до батька та побачив сварку між його батьком і ОСОБА_1 . Його батько виганяв ОСОБА_1 та сказав, що він віддає їй її речі, а вона віддає йому його речі. ОСОБА_1 викликала поліцію. Приїхали працівники поліції та примирили їх обох. ОСОБА_5 вирішив допомогти ОСОБА_1 з речами та вони поїхали до неї додому. По приїзду до домоволодіння ОСОБА_1 вони не могли зайти в будинок, оскільки дочка ОСОБА_1 зачинила замок зсередини. Хоча вони вважали, що дочки не має вдома та вона кудись пішла. У ОСОБА_1 ключів не було. Вона почала ходити по сусідах та питати чи ніхто не бачив її доньку, але її ніхто не бачив. ОСОБА_5 не бачив чи в той момент ОСОБА_1 телефонувала дочці. ОСОБА_5 з батьком стукали по вікнах, думали може дочка спить та хотіли розбудити, однак ніхто не відчиняв двері. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_1 витягнути знадвору шибку та відкрити зсередини замок, щоб потрапити до будинку і його батько зміг забрати свої речі. Проте, коли вони почали витягувати шибку, дочка обізвалася зсередини будинку та почала кричати, погрожувати. ОСОБА_1 почала стукати в двері та казати, що все добре, однак її донька знову почала кричати, погрожувати та сказала, що поки батько знаходиться на подвір`ї, вона не відкриє будинок. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_1 викликати поліцію, так як в нього не було часу та він хотів забрати речі батька і перевезти їх. ОСОБА_1 викликала зі свого мобільного телефону поліцію, а ОСОБА_5 поїхав по своїм справам. Через деякий час він повернувся додому до ОСОБА_1 , де перебували поліція, швидка допомога, а будинок був вже відчинений. У ОСОБА_5 письмових пояснень працівники поліції не відбирали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що працює лікарем-психіатром у Кобеляцькій міській лікарні та психіатром в Кобеляцькому психоневрологічному будинку-інтернаті. Вперше психічні розлади в ОСОБА_2 з`явилися під час навчання в 11 класі. Вона потрапила на лікування та являється особою з ІІ групою інвалідності з дитинства внаслідок психічного розладу. Ліки ОСОБА_2 приймала не систематично, а тому ремісії були дуже малі, а загострення відбувалося часто. Неодноразово ОСОБА_2 поступала в психіатричний заклад на стаціонарне лікування. З 04 квітня 2019 року ОСОБА_2 стала підопічною Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату. Останнім часом, а саме з 2022 року коли мама привезла ОСОБА_2 з домашньої відпустки, в неї трапляються загострення, хоча вона приймає ліки, не відмовляється та все виконує. В грудні 2022 року ОСОБА_2 була виписана, однак її стан здоров`я почав погіршуватися і 24 січня 2023 року ОСОБА_2 знову направили на стаціонарне лікування. В суд ОСОБА_2 з`явитися не може в зв`язку із загостренням стану здоров`я. Це загострення проявляється в тому, що вона може говорити маячню, що вона завжди вагітна, всі на неї впливають, ображають її. Також вона завжди створює конфліктні ситуації з мамою, підопічними. ОСОБА_2 завжди висловлювала, що не хоче жити, проте щось суїцидальне ОСОБА_6 не помічала. Тому коли ОСОБА_2 не обзивалася, її мати могла підозрювати та хвилюватися, що щось могло статися. На місці події 03 липння 2022 року, а саме коли ОСОБА_2 не відчиняла двері будинку матері, ОСОБА_6 не було. 04 липня 2022 року мати привезла ОСОБА_2 у Кобеляцький психоневрологічний будинок-інтернат, її стан був незадовільний.

Також судом було витребувано з КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області медичну документацію щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром.

З огляду на викладене, в суду є підстави вважати, що позивачка здійснила виклик до поліції небезпідставно, а з метою захистити свої права.

Таким чином, наведених у позовній заяві обставин не спростовано в оскаржуваній постанові, а також не наведено будь-яких відомостей чи доказів того, що позивачкою було викликано поліцію знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням фактичних обставин у даній адміністративній справі, дії позивача щодо повідомлення (виклику) на спецлінію «102» Національної поліції про вказані вище події не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при поданні позову до суду ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору та судом прийнято рішення про задоволення позову в повному обсязі, тому із Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 159, 241-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Бат.Рота ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Данила Олександра Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕГА № 697336 від 03 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя