Справа № 300/492/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"20" лютого 2023 р. Справа № 300/492/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
У адміністративному позові, позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування і виплати пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 з 25.02.2021, з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022, без обмеження максимальним розміром , що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність починаючи з 25.02.2021;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 (9118,80 грн) з 25.02.2021, з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022, без обмеження максимальним розміром , що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність починаючи з 25.02.2021, із врахуванням проведених платежів.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України, Кодекс) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Вивчення змісту адміністративного позову та долучених до нього документів свідчить, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України з наступних підстав.
Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує:
- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
- чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).
Абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суддя звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 за №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім цього, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Поряд з цим, у вказаній постанові Верховний Суд наголосив на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особа, якій призначена пенсія, вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Варто звернути увагу позивача на те, що пенсійні виплати здійснюються йому щомісяця, у зв`язку із цим позивач мав можливість помісячно отримувати від пенсійного органу відповідну інформацію щодо розміру його пенсії та розміру грошового забезпечення, з якого вона обрахована.

Позивачем сформовано позовні вимоги зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб":

- із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 з 25.02.2021;

- з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022;

- без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність починаючи з 25.02.2021, із врахуванням проведених платежів.

Стосовно вимоги про застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 з 25.02.2021 суд зазначає, що ще в 2021 році, а саме з 25.02.2021 позивач знав або щонайменше - мав би знати, що його переведено на пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Адже таке переведення відбулося на основі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 у справі № 300/1037/21.

Щодо позовних вимог з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022 та без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність починаючи з 25.02.2021, із врахуванням проведених платежів, то з дня отримання пенсійної виплати позивач також повинен був дізнатись, що такі виплати проведені без індексації чи з обмеженням максимального розміру пенсії.

Натомість позивач звернувся до відповідача з заявою здійснити нарахування і виплату пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 з 25.02.2021, з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022, без обмеження максимальним розміром 13.01.2023 на що отримав відмову 30.01.2023.

В контексті вказаного слід відмітити, що у коментованій заяві від 13.01.2023 позивач фіксує свою обізнаність про порушення своїх прав, однак для суду не зазначає про момент настання такої обізнаності.

Позивач не вказав в позовній заяві жодної інформації щодо того, які об`єктивні обставини перешкоджали йому, починаючи з 25.02.2021 звернутись до відповідача із заявами щодо вимог здійснити нарахування і виплату пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 з 25.02.2021, без обмеження максимальним розміром , що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність починаючи з 25.02.2021 та згодом і щодо вимоги з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022.

З огляду на встановлені обставини позивачем не надано суду пояснень щодо причин пропуску ним строків звернення до суду, зокрема щодо вимоги зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб":

- із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 з 25.02.2021;

- з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 починаючи з 01.03.2022;

- без обмеження максимальним розміром , що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність починаючи з 25.02.2021.

Будь-які докази про поважність причин пропуску відповідного строку позивач також суду не подав.

У позовній заяві позивач не навів жодних об`єктивних і непереборних обставин, що перешкоджали вчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Таким чином, позивачем пропущений встановлений строк на звернення до суду.

Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частини 6 статті 161, частини 1 статті 123 КАС України.

Згідно частиною 4 статті 161 КАС України: позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Окрім того, позивач у позовній заяві посилається на рішення відповідача від 13.11.2021 № 69, яким його переведено на пенсію по Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", однак на підтвердження вказаних осбставин ним не подано таке рішення. Позивачу слід надати таке рішення до суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом із доказами поважності причин його пропуску та належним чином завірену копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.11.2021 № 69.

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Гомельчук С.В.