Справа № 420/13528/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
головуючого Ступакової І.Г.
суддів Бітова А.І.
Лук`янчук О.В.
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року задоволено позов ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД».

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області №54793 від 13.09.2022р. про відповідність ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області від 02.08.2022р. №7145595/40933846, №7145596/40933846, №7145597/40933846 та №7145598/40933846. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 04.07.2022р. №10, №11, №12, №14 датою їх направлення для реєстрації.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022р. - без змін.

09.02.2013р. до суду апеляційної інстанції від ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій позивач просив стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області та ДПС України на його користь 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених товариством на стадії апеляційного розгляду справи.

Головне управління ДПС в Одеській області та ДПС України подали клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу з врахуванням критеріїв співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України. Відповідачі просять суд апеляційної інстанції врахувати ненадання позивачем Книги обліку доходів та витрат, в якій би адвокатом було відображено доходи, отримані від незалежної професійної діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріалами справи колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» про розподіл судових витрат з огляду на наступне.

Відповідно до пункту в) частини четвертої статті 322 КАС України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Питання розподілу судових витрат постановою суду апеляційної інстанції не вирішувалось.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою та третьою статті 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі; якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.5 цієї статті у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України.

Згідно ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.5 ст.134 КАС України)

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення на стадії апеляційного розгляду справи витрат на правничу допомогу ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» надало суду:

- витяг з договору про надання правової допомоги №16 від 19.09.2022р., укладений між ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Еврон», за умовами якого Клієнт уповноважує Адвокатське об`єднання представляти його інтереси та вести його справи з усіма необхідними повноваженнями, зокрема, в судах України усіх юрисдикцій в усіх інстанціях;

- додаткову угоду №1 від 19.09.2022р. до договору про надання правової допомоги №16 від 19.09.2022р., згідно якої сторонами погоджено, що під час розгляду справи в суді другої інстанції Клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі 150 доларів США, відповідна сума встановленого Міжбанківського курсу якого буде визначена на момент проведення платежу;

- рахунок-фактуру №6 від 09.01.2023р. на суму 6000,00 грн.;

- платіжну інструкцію №1 від 09.01.2023р. на суму 6000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат підлягає оцінці кожен окремий доказ надання правової допомоги та у їх сукупності співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також заперечення суб`єкта владних повноважень щодо обґрунтованості їх розміру.

Відповідно до практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий підхід визначено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У постановах від 10 лютого 2022 року у справі №440/7120/20, від 1 грудня 2021 року у справа №640/26041/19 Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що послуга зі складання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до положень статті 134 КАС України, здійснюється на власний розсуд особи, яка надає правничу допомогу та не є обов`язковою.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів вважає, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним, оскільки підготовка відзиву на апеляційну скаргу не займала багато часу, враховуючи, що у ньому фактично узагальнено позицію ТОВ «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД», яку останнім сформовано по справі під час розгляду її в суді першої інстанції.

Колегія суддів, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару, який заявлено товариством до стягнення з відповідачів. Однак, суд не погоджується з його розміром, з врахуванням критеріїв співмірності, визначених ч.5 ст.134 КАС України, в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.

На думку колегії суддів, справедливим і обґрунтованим до відшкодування на користь позивача буде розмір витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою на стадії апеляційного розгляду справи, на рівні 800,00 грн.

Що ж до посилань відповідачів на необхідність доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, то колегія суддів зазначає, що облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору та не повинно перевірятися при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» (вул. Чорноморського Козацтва, 115, м.Одеса, 65003, ) витрати на правничу допомогу, понесені на стадії апеляційного розгляду справи, в сумі 400,00 (чотириста) грн.

Стягнути з Державної податкової служби України (вул.Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНТ СЕРВІС ЛТД» (вул. Чорноморського Козацтва, 115, м.Одеса, 65003, ) витрати на правничу допомогу, понесені на стадії апеляційного розгляду справи, в сумі 400,00 (чотириста) грн.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Ступакова І.Г.
Судді Бітов А.І. Лук`янчук О.В.