Справа № 240/31904/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/31904/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Житомирі заяву позивача по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із заявою від 03.02.2023 (вх. від 06.02.2023, від 08.02.2023) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить встановити строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення суду від 03.08.2021, вказуючи, що відповідач на виконання рішення суду протиправно нарахував підвищення до пенсії виходячи з розміру прожиткового мінімуму, а не мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вирішуючи вказану заяву суд зазначає, що відповідно до рішення суду від 03.08.2021, відповідач повинен нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

В розділі "II. Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2017, зазначено:

"3. Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року."

Тобто відповідно до законодавства, яке діє після прийняття рішення Конституційним Судом України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018, з яким, відповідно до рішення суду по справі, пов`язується право громадян на отримання підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, у розмірі, встановлено статтею 39 Закону № 796-ХІІ у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року в частині, яка не змінена Законом № 987-VIII, при обрахунку розміру вказаного підвищення замість мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення цієї виплати, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, в якому у громадянин має право на таке підвищення.

Викладене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом, в постанові від 11.12.2019 по справі № 240/4946/18, які полягають у тому, що після набрання чинності Законом № 1774-VІІІ, положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Таким чином нарахування позивачу відповідачем на виконання рішення суду по справі зазначеного підвищення до пенсії виходячи не з розміру мінімальної заробітної плати, а з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому позивач має право на таке підвищення, здійснюється відповідно до діючого законодавства та не суперечить рішенню суду.

Щодо невиплати нарахованого відповідачем за попередні місяці позивачу зазначеного підвищення до пенсії, суд звертає увагу, що відповідно до постанови КМ України від 16.12.2020 № 1279, з наступними змінами, з 01.04.2022 здійснюється централізоване фінансування виплати пенсії, тобто фінансування виплати пенсії здійснюється Пенсійним фондом України, а не його територіальними органами.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплата нарахованої позивачу підвищення до пенсії за період з 17.07.2018 по 30.06.2022 вже залежить не від дій Головного управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області, а від фінансування відповідними органами для її здійснення.

Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2019 року по справі №822/1080/17, від 13 червня 2018 року по справі №757/29541/14-а зазначив, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Тобто в даному випадку зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення при відсутності відповідного фінансування з боку Пенсійного фонду України, фактично позбавляє суд можливості накладати штраф, передбачений частинами 2, 3 ст. 382 КАС України, та здійснювати дієвий судовий контроль відповідно до ст. 382 КАС України.

Слід звернути увагу, що, згідно ст. 382 КАС України, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.05.2021 року у справі №9901/598/19.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав встановлювати строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення суду, оскільки нарахування підвищення до пенсії відбувається відповідно до рішення суду і діючого законодавства, а виплата заборгованості з нарахованого підвищення залежить від фінансування іншою особою, а тому відмовляє в задоволенні заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви позивача від 03.02.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Семенюк