Справа № 420/1458/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1458/23
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
15 лютого 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця,
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621856 від 27.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621840 від 27.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621696 від 27.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621615 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621734 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621717 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621786 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621757 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621806 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місії Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 70621827 від 28.12.2022 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66696407 від 03.09.2021 р. про стягнення виконавчого збору;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 60628758 від 19.11.2019 р. про стягнення виконавчого збору;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66696879 від 03.09.2021 р. про стягнення виконавчого збору;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66697285 від 03.09.2021 р. про стягнення виконавчого збору;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66695955 від 03.09.2021 р. про стягнення виконавчого збору;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66696407 від 03.09.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 60628758 від 27.12.2022 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
- визнати протиправною та скасувати Постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66696879 від 03.09.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66697285 від 03.09.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 66695955 від 03.09.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Ухвалою від 30.01.2023 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання ухвали від позивача 10.02.2023 р. надійшли клопотання про зменшення розміру судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду.
При вирішенні даного клопотання суддя виходить з наступного.
Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ч.1 ст.133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З аналізу ст.8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання, зокрема, зменшення розміру судового збору є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для зменшення розміру судового збору.
Отже, ч.1 ст.133 КАС України визначає право суду на зменшення розміру судового збору, водночас ст.8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови такого зменшення та коло осіб, яким може бути зменшено розмір судового збору.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).
З урахуванням наведених норм підставою для зменшення розмірі судового збору за ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" є врахування судом майнового стану сторони.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.133 КАС України, ст.8 Закону України "Про судовий збір" повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
На підтвердження свого матеріального стану позивачем долучено до клопотання довідку Міжнародного гуманітарного університету від 16.01.2023 р. № 3 про доходи ОСОБА_1 , яка включає в себе нараховану позивачу заробітну плату за 2022 рік.
В той час вказано довідка не є достатнім доказом на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки вона не містить відомостей про майновий стан ОСОБА_1 , яка може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо).
При цьому, достатнім доказом для підтвердження скрутного майнового становища позивача, серед іншого, може бути довідка з органу Державної податкової служби України про розмір доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
У розумінні приписів ст.8 Закону України "Про судовий збір" зменшення розміру судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.
Отже, ненадання позивачем достатніх доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища зумовлює відсутність підстав для зменшення розміру судового збору.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду касаційних скарг (разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору) у справі № 215/3786/19 від 17.10.2019 р., у справі № 160/7077/19 від 16.10.2019 р., у справі № 215/3329/19 від 10.10.2019 р., у справі № 215/2132/19 від 23.09.2019 р., у справі № 215/2169/19 від 21.08.2019 р., а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 р. у справі № 9901/77/20.
Також суддя зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.06.2019 р. у справі № 810/1728/18.
Враховуючи те, що позивачем не надано належних доказів скрутного матеріального стану, а також доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 % доходів за попередній календарний рік, клопотання позивача про зменшення розміру судового збору не підлягає задоволенню.
Таким чином позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 30.01.2023 р. про залишення позовної заяви без руху.
При вирішенні даного клопотання суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.
Днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З аналізу даних норм слідує, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.
Суддя зауважує, що викладені у клопотанні обставини стосовно того, що про наявність оскаржуваних по ВП 60628758 постанов від 19.11.2019 р. позивач дізналася 12.01.2023 р. не відповідають дійсності, оскільки згідно даних КП "ДСС" Мараховська К.Д. 03.01.2020 р. зверталася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 60628758 від 19.11.2019 р. (справа № 420/94/20), яку ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 р. повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.
Тобто, про наявність постанови ВП № 60628758 від 19.11.2019 р. про стягнення виконавчого збору позивач знала ще у січні 2020 року.
Окрім цього, позивач зазначає, що про оскаржувані постанови дізналася 12.01.2023 р., однак жодних доказів на підтвердження цього як до позовної заяви, так і до клопотання не долучено.
З наведеного вбачається, що позивач не усунула недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки у встановлений суддею строк недоліки позовної заяви не усунуто, то позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248 КАС України, суддя -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця разом з доданими документами повернути позивачу.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання її повного тексту.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя О.І. Бездрабко