Справа № 280/4184/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 лютого 2023 року Справа № 280/4184/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі по тексту відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач (з урахуваням уточнень) просить суд:

- задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання індивідуального акту суб`єкта владних повноважень протиправним (незаконним) та скасувати наказ начальника ГУНП в Запорізькій області «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 17.06.2022 № 496.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що, по перше - не вчиняв незаконного заволодіння мобільним телефоном «Хіаоті Мі ЮТ» та не порушував прав членів родини загиблого на вільне розпорядження своєю власністю;

по друге - не ігнорував вимоги керівництва БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області щодо забезпечення охорони місця події, недопущення крадіжок речей, товарно-матеріальних цінностей, зброї, речових доказів тощо.

18 серпня 2022 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

04 жовтня 2022 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

18 листопада 2022 р. за вх. №44121 від представника відповідача, через канцелярію суду, поданий відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вважає, що з його боку порушень законодавства не допущено.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив таке.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі по тексту - Закон).

Стаття 1 Закону визначає, що Національна поліція України Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 3 Закону визначає, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону визначає основні обов`язки поліцейського: поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частина 2 ст. 18 Закону наголошує, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 19 Закону визначені види відповідальності поліцейських:

- у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч. 7 ст. 19 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого 15.03.2018 Законом України від 15.03.2018 за №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

У ч. 2 ст. 22 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» зазначено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Як зазначено у ч. 3 ст. 22 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Сутність службової дисципліни, види заохочень та дисциплінарних стягнень порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут).

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, згідно з частиною 3 статті 1 Статуту, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ст. 2 Статуту).

Згідно ст. 3 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту Національної поліції України визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції (ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Статуту).

Поняття службового розслідування наведене в ст. 14 Статуту.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У примітці до ст. 45 Кримінального кодексу України зазначено, що до корупційних правопорушень (злочинів), зокрема, віднесено діяння, передбачене статтею 368 КК України.

Поліцейські, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктами дії цього Закону.

Виходячи з цього та вимог, передбачених статтею 22, частиною 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейським як суб`єктам дії цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. У разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, поліцейські зобов`язані невідкладно відмовитись від неї, за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, та залучити свідків.

Статтею 38 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 61 зазначеного Закону посадові та службові особи юридичної особи зобов`язані утримуватися від поведінки, яка може бути розцінена як готовність вчинити корупційне правопорушення.

Пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Правил поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики за будь-яких обставин як у робочий, так і в неробочий час.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм

допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Пунктами 3, 7, 8 частини 6 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, крім іншого: приймати у межах, визначених посадовими (функціональними) обов`язками, рішення або брати участь у їх підготовці; ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення; робити копії матеріалів особової справи, висновків службового розслідування за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частинами 1, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Згідно із ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", «Про державну таємницю» та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

За приписами частин 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Частинами 2, 3 статті 22 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Фактичні обставини справи.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово -дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, поведінка особи рядового і начальницького складу повинна бути гідною, спрямованою на захист прав та інтересів громадян і держави України та відповідати званню працівника поліції.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підставою для звільнення позивача визначено пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

04.06.2022 о 21 год. 22 хв. до чергової частини Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області (далі Запорізьке РУП ГУНП) від заступника начальника управління начальника кримінальної поліції Запорізького РУП ГУНП підполковника поліції Андрющенка І.В. надійшло повідомлення про те, що поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_1 знаходячись на території санаторно - оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в с. Вільноандріївка Запорізького району Запорізької області, по території якого 22.05.2022 представниками збройних сил Російської Федерації було нанесено ракетний удар, незаконно заволодів мобільним телефоном, який належав загиблому старшому інспектору взводу № 2 роти № 2 РПОП ГУНП в Івано-Франківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 (ЄО № 11567).

08.06.2022 до ГУНП в Запорізькій області з Запорізького управління ДВБ НПУ надійшов лист з аналогічною інформацією щодо можливого заволодіння ОСОБА_1 мобільним телефоном, який належав ОСОБА_2 .

Під час проведення службового розслідування встановлено, що у травні 2022 року з метою виконання заходів, передбачених Законами України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про Національну поліцію», організації спільного виконання завдань з військовослужбовцями Збройних Сил України, Національної гвардії України, наказом НПУ до м. Києва для включення до зведеного полку Національної поліції України «Сафарі» відряджено поліцейських із різних ГУНП в областях, в тому числі старшого інспектора взводу № 2 роти № 2 РПОП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Паньківа В.Я.

У подальшому зведений полк Національної поліції України «Сафарі» направлено до Запорізької області. Тимчасовим місцем дислокації вказаного підрозділу визначено територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована по АДРЕСА_1 .

22.05.2022 приблизно о 02 год. 45 хв. військовими РФ нанесено ракетний удар по території вказаної бази відпочинку, внаслідок якого, зокрема, 23 поліцейських загинуло на місці події (ЄО № 2968).

22.05.2022 УСБУ в Запорізькій області за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 00000659 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

З 22.05.2022 працівниками ГУ ДСНС України в Запорізькій області та УВТС ГУНП в Запорізькій області здійснюється розбір зруйнованих внаслідок ракетного обстрілу будівель та розмінування території оздоровчого комплексу «Маяк». Для забезпечення охорони публічної безпеки та порядку під час проведення зазначених заходів залучались поліцейські БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області.

Так, 24.05.2022 о 08 год. 00 хв. згідно книгою нарядів з метою забезпечення публічної безпеки та порядку, недопущення крадіжок речей, товарно-матеріальних цінностей, зброї, речових доказів, недопущення на місця події сторонніх осіб та охорони місця події на добове чергування заступили:

- старший інспектор-снайпер роти № 3 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 ;

- інспектор взводу № 2 роти № 3 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 ;

- інспектор взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 ;

- помічник чергового чергової частини БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_6 ;

- поліцейський взводу № 2 роти № 3 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_7 ;

- поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержантка поліції ОСОБА_1 .

24.05.2022 о 06.30 заступником командира БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_8 та начальником штабу БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області майором поліції Коротченковим Андрієм Володимировичем проведено інструктаж з ОСОБА_3 , який призначений старшим наряду, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 при цьому доведено, що їх задача - це забезпечення охорони місця події, недопущення крадіжок речей, товарно-матеріальних цінностей, зброї, речових доказів, недопущення на місце події сторонніх осіб. Також їм було наголошено на тому, що з місця події заборонено брати, використовувати, передавати іншим особам знайдені на місці події речі, товарно-матеріальні цінності, зброю та інші предмети, які будуть виявлені або знайдені.

Безпосередньо на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована по АДРЕСА_1 на КПП № 1 (умовно) з боку р. Дніпро, де розташована водокачка, на службу заступили ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , біля корпусів, де напроти них знаходились пошкоджені автомобілі, несли службу ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , на КПП № 2 (умовно), розташованому неподалік від корпусу пансіонату (з іншого боку КПП - 1), ОСОБА_3 і ОСОБА_5

24.05.2022 під час несення служби ОСОБА_1 , перебуваючи на місці пригоди на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у с. Вільноандріївка, у приміщенні одного зі спальних корпусів на підлозі знайшов мобільний телефон «Xiaomi Mi 10T», який привласнив собі. Про вказаний факт він нікому не повідомив.

Згідно з контрольним листом несення служби, 24.05.2022 о 15:20 помічник начальника штабу БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_9 перевірив несення служби ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , зауважень не було та провів додатковий інструктаж.

25.05.2022 о 09.40 ОСОБА_10 прийняв вказаний наряд зі служби. Зауважень не було.

04.06.2022 слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією в м. Запоріжжі), за фактом незаконного заволодіння мобільним телефоном внесено відомості до ЄРДР під № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 432 КК України, та розпочато досудове розслідування.

06.06.2022 слідчим перекваліфіковано вказане кримінальне правопорушення на ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_1 заочно повідомлено про підозру, оголошено в розшук, надано дозвіл на затримання.

Під час досудового розслідування слідчими ТУ ДБР у поліцейського Гарапа В.М. вилучено мобільний телефон «Xiaomi Mi 10T» в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , який долучено до матеріалів провадження в якості речового доказу.

Опитаний під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 24.05.2022 разом з ОСОБА_7 ніс службу з охорони громадського порядку на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована по АДРЕСА_1 , де 22.05.2022 було нанесено ракетний удар війскослужбовцями РФ. Цього ж дня він ( ОСОБА_1 ) у приміщенні вказаної бази на підлозі знайшов мобільний телефон та забрав його собі. Про те, що він ( ОСОБА_1 ) незаконно заволодів чужим телефоном, він нікому не повідомляв.

Підстави притягненяя позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з вимогами Стаття 18 ЗУ «Про Національну поліцію»

1. Поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

2. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з вимогами статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ) Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з вимогами Розділ II. Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ) (далі Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, згідно з частиною 3 статті 1 Статуту, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Крім цього, у ході проведення службового розслідування вивчено практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо оскарження поліцейськими наказів керівництва ГУНП про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з поліції до постановлення відповідного судового рішення, яке б підтверджувало факт учинення ними діяння, що ставиться їм в провину.

В Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 № 802/1150/17-а зазначено, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (Національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Частиною статті 337 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі.

Особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов`язків особи, яка знайшла загублену річ.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що 24.05.2022 поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_1 під час несення служби із забезпечення публічної безпеки та порядку на місці події у ході проведення розмінування та розбору зруйнованих будівель санаторно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в с. Вільноандріївка Запорізького району Запорізької області, по території якого 22.05.2022 представниками збройних сил Російської Федерації було нанесено ракетний удар унаслідок якого загинуло 23 поліцейських, у тому числі і старший інспектор взводу № 2 роти № 2 РПОП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , у приміщенні одного зі спальних корпусів на підлозі знайшов мобільний телефон «Xiaomi Mi 10T», який належить останньому, та незаконно ним заволодів, порушивши право членів родини загиблого на вільне розпоряджатися своєю власністю, а також проігнорувавши вимоги керівництва БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області щодо забезпечення охорони місця події, недопущення крадіжок речей, товарно-матеріальних цінностей, зброї, речових доказів, заборони брати, використовувати, передавати іншим особам знайдені на місці події речі, товарно-матеріальні цінності, зброю та інші предмети, які будуть виявлені або знайдені. Про вказаний факт виявлення на місці події мобільного телефону ОСОБА_1 не повідомив та не передав його для зберігання.

Своїми діями поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_1 порушив вимоги, передбачені частиною 1 статті 337 Цивільного кодексу України, пунктів 1, 2, 3 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 3 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), підпунктів 1, 2, 3 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Причинами та умовами, що сприяли скоєнню вказаних порушень, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , нехтування ним вимогами чинного законодавства України, наказів МВС України та Національної поліції України.

Обставинами, які б пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 передбачені частинами 4 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), є відсутність діючих дисциплінарних стягнень.

Обставини, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 передбачені частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), відсутні. Однак дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни вказаними вище поліцейськими допущено під час дії воєнного стану на території України. Вказана обставина не визначена Дисциплінарним статутом Національної поліції України, як обтяжуюча, однак, на переконання дисциплінарної комісії фактично обтяжує відповідальність вказаних поліцейських.

За скоєння дисциплінарного проступку, що виразилось у виявленні, під час несення служби, та незаконному заволодінні мобільним телефоном «Xiaomi Mi 10T» який належав загинувшому старшому інспектору взводу № 2 роти № 2 РПОП ГУНП в Івано-Франківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , порушенні прав членів родини загиблого на вільне розпоряджатися своєю власністю, а також ігноруванні вимог керівництва БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області щодо забезпечення охорони місця події, недопущення крадіжок речей, товарно-матеріальних цінностей, зброї, речових доказів, не доповіді про факт виявлення на місці події мобільного телефону керівництву та не передачі його для зберігання, до поліцейського взводу № 2 роти № 2 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_1 застосувано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені в статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою чи таке провадження було закрите. Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі. Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та свобод цивільного характеру.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики за будь-яких обставин як у робочий, так і в неробочий час.

Згідно пункту 1 розділу ІІ цих Правил, поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Посилання представника на кримінальне провадження також є безпідставними, оскільки набрання обвинувальним вироком законної сили є окремою підставою для звільнення поліцейського з посади, проте в даному випадку позивача звільнено зі служби не у зв`язку із вченням кримінального правопорушення та набранням законної сили обвинувальним вироком суду.

Також, суд під час розгляду даної адміністративної справи суд не досліджував питання чи вчинено позивачем кримінальне правопорушення, оскільки таке питання буде досліджуватися в рамках кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що представник позивача не послався на жоден пункт посадової інструкції ОСОБА_1 що передбачає право на незаконне заволодіння майном.

Таким чином, вчинені ОСОБА_1 дії свідчать про відсутність у нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної етики, що призводить до зниження авторитету поліції.

Водночас, дії ОСОБА_1 не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дані не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись, що також підтверджуються Постановою Верховного Суду від 17.07.2019 № 806/2555/17.

Застосоване дисциплінарне стягнення відповідає мірі допущеного позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час проведення службового розслідування було встановлено, що позивачем допущено дисциплінарний проступок, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з ч. 7 ст. 19 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого 15.03.2018 Законом України від 15.03.2018 за №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

У ч. 2 ст. 22 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» зазначено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Як зазначено у ч. 3 ст. 22 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

У ч. 4 ст. 31 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» зазначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області № 496 від 17.06.2022 виконалося (реалізувалося) шляхом видання наказу начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області № 902 о/с від 18.06.2022 "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції з 18.06.2022 поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Встановлене статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було реальним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Суд звертає увагу, що аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12 грудня 2019 року у справа № 816/70/16, від 01 квітня 2020 року у справа № 806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18.

Проведеним службовим розслідуванням доведено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення.

Тобто, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, стягнення судових витрат не відбувається.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29, ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 14 лютого 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький