Справа № 200/4689/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

17 лютого 2023 року Справа №200/4689/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про: визнання протиправними дії та рішення № 45 від 06.10.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 05.11.2014 року по 05.12.2016 року в ТОВ Технологія вугледобичі у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та з 07.12.2016 року по 04.02.2020 року в ТОВ Укргеосервіс у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.2014 року по 05.12.2016 року в ТОВ Технологія вугледобичі у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та з 07.12.2016 року по 04.02.2020 року в ТОВ Укргеосервіс у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з моменту отримання цього права.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та рішення № 45 від 06.10.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 05.11.2014 року по 05.12.2016 року в ТОВ Технологія вугледобичі у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та з 07.12.2016 року по 04.02.2020 року в ТОВ Укргеосервіс у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.2014 року по 05.12.2016 року в ТОВ Технологія вугледобичі у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та з 07.12.2016 року по 04.02.2020 року в ТОВ Укргеосервіс у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з моменту отримання цього права.

Позивач у позовній заяві наголошував, що ним не порушено строк звернення до суду, оскільки фактично про порушення свого права позивач дізнався лише з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.07.2022 року, яким йому було направлено рішення про відмову в призначенні пенсії № 45 від 06.10.2021 року.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву вказує, що позивачем порушено строк звернення до суду передбачений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач 2 думку з приводу строків звернення позивача до суду у відзиві на позовну заяву не навів.

Розглянувши клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

За частиною другою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду, насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області було прийнято рішення № 45 від 06.10.2021 року.

Представник позивача у позовній заяві наголошує на тому, що тривалий час не отримував від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області будь-якого повідомлення про призначення або відмову в призначенні пенсії.

Суд зазначає, що відповідач 1 не надає суду доказів, які б підтверджували, що спірне рішення Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 45 від 06.10.2021 року було отримано позивачем у жовтні 2021 року.

Натомість з листа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.07.2022 року встановлено, що управління направило на адресу позивача спірне рішення про відмову в призначенні пенсії № 45 від 06.10.2021 року, яке було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача про те, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише у липня 2022 року.

Крім того, суд вважає за необхідне врахувати, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб, та відповідно до Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб

Також, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Водночас, процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Таким чином, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Суд враховує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Основного Закону).

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку що строк звернення до суду пропущений із поважних причин, відповідно вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись ст. 122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та рішення № 45 від 06.10.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 05.11.2014 року по 05.12.2016 року в ТОВ Технологія вугледобичі у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та з 07.12.2016 року по 04.02.2020 року в ТОВ Укргеосервіс у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.2014 року по 05.12.2016 року в ТОВ Технологія вугледобичі у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та з 07.12.2016 року по 04.02.2020 року в ТОВ Укргеосервіс у якості гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з моменту отримання цього права.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 лютого 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Олішевська