Справа № 160/18927/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області в якій просить:
рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 26.10.2022 року № 39, підписаного електронним цифровим підписом від 27.10.2022 року в частині відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 та відмови призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - визнати протиправним та скасувати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зарахувати до спеціального педагогічного стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.11.1985 р. по 31.08.1990 р. на посаді концертмейстера-вокаліста з педагогічним навантаженням 480 годин на рік у Дніпропетровському державному музичному училищі, з 01.09.1990 р. по 01.09.1991 р. на посаді викладача дирегенно-хорових дисциплін у Дніпропетровському державного музичному училищі М.І.Глінки з 02.09.1991р. по 23.03.2006р. на посаді викладача диригенно-хорових дисциплін у Дніпропетровському обласному музичному училищі ім. М.І.Глінки з 23.03.2006 р. по 31.01.2007 р. на посаді викладача диригенно-хорових дисциплін з педагогічним навантаженням у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) Обласного комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки» на 2006-2007 навчальний рік 1387 педагогічних годин, з 01.02.2007 року по 26.08.2013 р. на посаді викладача кафедри «Виконавське мистецтво» у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія музики ім. М.Глінки» Дніпропетровської обласної ради» з педагогічним навантаженням: 2007-2008 н. р.: 1108 педагогічних годин; 2008-2009 н.р.: 994 педагогічних годин; 2009-2010 н.р.: 1034 педагогічних годин: 2010-2011 н.р.: 720 педагогічних годин; 2011-2012 н.р.: 840 педагогічних годин: 2012-2013 н.р.: 880 педагогічних годин, з 01.07.2015 р. по 31.08.2015 р. на посаді акомпаніатора у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Центр художньої естетичної творчості учнівської молоді» Дніпровської міської ради, з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у Міському комунальному закладу культури «Дніпропетровська дитяча музична школа № 13», з 05.10.2017 р. по 01.10.2018 р. на посаді акомпаніатора у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Будинок творчості дітей та юнацтва» Дніпровської міської ради;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05.10.2022 року (дата подання заяви).

В обґрунтування позову, позивач посилається на протиправну відмову у призначенні пенсії за віком при наявності спеціального стажу, оскільки має достатнього підтвердженого стажу для виходу на пенсію за вислугу років.

Ухвалою суду справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано термін для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ухвалу суду отримав 02.12.2022 року, проте відзив на позовну заяву станом на 19.12.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 05.10.2022 р. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти.

15.10.2022 року позивачка отримала копію Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 13.10.2022 року № 39, яким було повідомлено, що за заявою від 05.10.2022 року було прийнято відповідне рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність довідок.

20.10.2022 року позивачка надала до відповідача довідку № 02 від 18.10.2022 року та довідку № 78 від 19.10.2022 року щодо періоду своєї роботи у Дніпропетровському музичному училищі та ОКВНЗ «Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки» з інформацією про реорганізацію даного освітнього закладу та інформацією про відсутність оформленої відпустки без збереження заробітної плати.

29.10.2022 року позивачка отримала Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 26.10.2022 року №39, підписаного електронним цифровим підписом від 27.10.2022 року.

Підставою для відмови призначити пенсію за вислугу років стало те, що відповідач не зарахував всі періоди роботи на педагогічних посадах, окрім періоду роботи з 01.11.1985 по 31.12.1993 р., натомість і даний період також поставив під сумнів.

На момент звернення 05.10.2022 р. до органів ПФУ та станом на 11.10.2017 р. (кінцева дата до якої рахується стаж для призначення пенсії за вислугою років), позивачка згідно трудової книжки:

з 01.11.1985 р. по 31.08.1990 р. працювала на посаді концертмейстра-вокаліста з педагогічним навантаженням 480 годин на рік у Дніпропетровському державному музичному училищі;

з 01.09.1990 р по 01.09.1991 р. перебувала на посаді викладача дирегенно-хорових дисциплін у Дніпропетровському державного музичному училищі М.І.Глінки;

з 02.09.1991 р. по 23.03.2006 р. перебувала на посаді викладача диригенно-хорових дисциплін Дніпропетровському обласному музичному училищі ім. М.І.Глінки (Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 262-11/ХХІV від 17.11.2003 р. Дніпропетровське державне музичне училище М.І.Глінки реорганізовано на Дніпропетровське обласне музичне училище ім. М.І.Глінки);

з 23.03.2006 р. по 31.01.2007 р. перебувала на посаді викладача диригенно-хорових дисциплін з педагогічним навантаженням у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) Обласного комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки» на 2006-2007 навчальний рік 1387 педагогічних годин (На підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 22.03.2006 р. № 775-33/ІV «Дніпропетровське обласне музичне училище ім. М.І.Глінки» реорганізовано у Обласний комунальний вищий навчальний заклад «Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки»);

з 01.02.2007 року по 26.08.2013 р. перебувала на посаді викладача з педагогічним навантаженням у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки» Дніпропетровської обласної ради»:

2007-2008 н. р.: 1108 педагогічних годин;

2008-2009 н.р.: 994 педагогічних годин;

2009-2010 н.р.: 1034 педагогічних годин;

2010-2011 н.р.: 720 педагогічних годин;

2011-2012 н.р.: 840 педагогічних годин;

2012-2013 н.р.: 880 педагогічних годин.

з 01.07.2015 р. по 31.08.2015 р. перебувала на посаді акомпаніатора у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Центр художньої естетичної творчості учнівської молоді» Дніпровської міської ради;

з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р. перебувала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у Міському комунальному закладу культури «Дніпропетровська дитяча музична школа № 13»;

з 05.10.2017 р. по 01.10.2018 р. перебувала на посаді акомпаніатора у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Будинок творчості дітей та юнацтва» Дніпровської міської ради (спеціальний стаж до 11.10.2017року).

Щодо педагогічного стажу в закладі вищої освіти /-// рівня акредитації, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти затвердженої Наказом Міністерства освіти України № 102 від 15.04.1993 р. (далі - Інструкція № 102) навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається один раз на рік до початку навчального року.

Пунктом 78 Інструкції № 102 встановлено, що середня місячна заробітна плата викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації визначається шляхом множення годинної ставки викладача на встановлений йому обсяг річного навантаження і ділення цього добутку на 10 навчальних місяців. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячної ставки заробітної плати на середньомісячну норму навчального навантаження (72 години).

Порядком виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78 (далі - Порядок № 78).

У пункті 4 Порядку № 78 зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 год. на навчальний рік. до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Таким чином, в періоди з 01.11.1985 р. по 31.08.1990 р., з 01.02.2007 р. по 26.08.2013 р. позивачка мала педагогічне навантаження понад 180 педагогічних годин на рік, що визнається спеціальним педагогічним стажем.

Відповідно до Довідки № 84 від 01.11.2022 р. наданої Дніпропетровською академією музики ім. М.Глінки, встановлено, що період з 01.11.1985 р. по 01.09.1990 р. на посаді концертмейстера на 0.5 ставки був основним місцем роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років (далі - Перелік №909. Постанова № 909). до якого включена робота викладачів вищих навчальних закладів освіти І-ІІ рівнів акредитації та працівників позашкільних навчальних закладів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 562/1897/18 від 09 лютого 2021 року зазначив, що зарахування роботи на посаді викладача до спеціального педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0.25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

Відповідно до Сертифікату про акредитацію НД-1 № 0440567 від 01 вересня 2010 року структурний підрозділ «Музичне училище» Обласного комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки» був акредитованим за І рівнем акредитації.

Також довідкою № 85 від 02.11.2022 р. визначено, що педагогічне навантаження позивачки у структурному підрозділі «Музичне училище» становить понад 180 годин.

Таким чином, маючи педагогічне навантаження понад мінімальний розмір у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) Обласного комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки» стаж позивачки є спеціальним, і цей період входить до спеціального педагогічного стажу.

Щодо незарахування до спеціального стажу роботу на посаді «концертмейстера», суд зазначає, що в «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками, в тому числі концертмейстер.

З 02.09.1991 р. по 23.03.2006 року, позивачка працювала в Дніпропетровському обласному музичному училищі ім. М.І. Глінки, що являвся закладом вищої освіти І-ІІ рівня акредитації, після реорганізації закладу продовжила працювати у структурному підрозділі «Музичний коледж» (І рівень акредитації) комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія музики ім. М.Глінки» Дніпропетровської обласної ради з педагогічним навантаженням понад ставку, що підтверджується довідками № 82 від 24.10.2022 р. та № 85 від 02.11.2022 року.

Таким чином, маючи педагогічне навантаження з 23.03.2016 р. по 26.08.2013 понад мінімальний розмір у відокремленому структурному підрозділі «Музичний коледж» (І рівень акредитації) комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія музики ім. М.Глінки» Дніпропетровської обласної ради стаж позивачки є спеціальним, цей період входить до спеціального педагогічного стажу, який надає право на пенсію за вислугою років.

Щодо педагогічного стажу в позашкільних навчальних закладах, суд зазначає, що відповідно ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років (з підвищенням). Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками, в тому числі і посада «акомпаніатор», «заступник директора».

Статтею 4 Закону №1841-ІІІ визначено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України. Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Відповідно до частин 3, 4 статті 12 Закону №1841-ІІІ позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Згідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, позашкільні навчальні заклади входять до структури освіти України, а їх працівники мають право на отримання пенсії за вислугу років.

Верховний Суд зазначив наступне: «Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909».

Посада «акомпаніатор» являється педагогічною, в оскаржувані періоди позивачка працювала в комунальних закладах позашкільної освіти, а тому суд може застосувати принцип верховенства права та аналогічну позицію Верховного Суду висвітлену в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17.

Також, протиправно відповідач не зарахував період роботи з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у Міському комунальному закладу культури «Дніпропетровська дитяча музична школа № 13», оскільки в Постанові №909 прямо зазначена посада «заступника директора» у позашкільному навчальному закладі.

Тому періоди роботи з 01.07.2015 р. по 31.08.2015 р., з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р., з 05.10.2017 р. по 11.10.2017 р. у позашкільних навчальних закладах також відносяться до спеціального педагогічного стажу, що надає право на пенсію за вислугою років.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом №1788-XII.

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону №1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Одночасно 04.06.2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення №2-р/2019, яким визнано неконституційними положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

Суд приймає до уваги те, що Конституційний Суд України ухвалюючи вищезазначене рішення №2-р/2019, вказав, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Позиція Конституційного Суду України, викладена в цьому Рішенні, полягає в тому, що втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції. Конституційний Суд України вважає, що при запровадженні юридичного регулювання, за яким окремим працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення встановлено додатковий віковий критерій виходу на пенсію - 50 та 55 років, як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років, законодавець не мав об`єктивних підстав.

Відтак, Конституційний Суд України визнав зміни внесені до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, та Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII - неконституційними.

Ці норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №2-р/2019, тобто з 04.06.2019.

Отже, починаючи з 05 червня 2019 року положення пункту «е» статті 55 Закону України №1788-ХІІ діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України та пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що у цьому випадку позивачка не може бути позбавлена свого права на призначення пенсії за віком за вислугою років.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання призначити пенсію, то суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому в цій частині слід відмовити.

При цьому суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивачки про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, оскільки вказаний суб`єкт владних повноважень останнім розглядав надані позивачем документи і саме він має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до приписів ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 26.10.2022 року №39, підписаного електронним цифровим підписом від 27.10.2022 року в частині відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 та відмови призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зарахувати до спеціального педагогічного стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.11.1985 р. по 31.08.1990 р. на посаді концертмейстера-вокаліста з педагогічним навантаженням 480 годин на рік у Дніпропетровському державному музичному училищі, з 01.09.1990 р по 01.09.1991 р. на посаді викладача дирегенно- хорових дисциплін у Дніпропетровському державного музичному училищі М.І.Глінки, з 02.09.1991р. по 23.03.2006р. на посаді викладача диригенно-хорових дисциплін Дніпропетровському обласному музичному училищі ім. М.І. Глінки. з 23.03.2006 р. по 31.01.2007 р. на посаді викладача диригенно-хорових дисциплін з педагогічним навантаженням у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) Обласного комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки» на 2006-2007 навчальний рік 1387 педагогічних годин, з 01.02.2007 року по 26.08.2013 р. на посаді викладача кафедри «Виконавське мистецтво» у відокремленому структурному підрозділі «Музичне училище» (І рівень акредитації) комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія музики ім. М.Глінки» Дніпропетровської обласної ради» з педагогічним навантаженням: 2007-2008 н. р.; 1108 педагогічних годин; 2008-2009 н.р.; 994 педагогічних годин; 2009-2010 н.р.; 1034 педагогічних годин: 2010-2011 н.р.; 720 педагогічних годин; 2011-2012 н.р.; 840 педагогічних годин: 2012-2013 н.р.; 880 педагогічних годин, з 01.07.2015 р. по 31.08.2015 р. на посаді акомпаніатора у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Центр художньої естетичної творчості учнівської молоді» Дніпровської міської ради, з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у Міському комунальному закладу культури «Дніпропетровська дитяча музична школа № 13», з 05.10.2017 р. по 01.10.2018 р. на посаді акомпаніатора у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Будинок творчості дітей та юнацтва» Дніпровської міської ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 року про призначення пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова