Справа № 240/5866/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/5866/22

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердичівської міської ради Житомирської області, в якому він просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.01.2022 № 13 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , який у складі сім`ї із двох осіб перебував з 26.11.2019 в пільговій черзі інвалід війни;

- зобов`язати Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області поновити ОСОБА_1 разом зі сім`єю у складі з двох осіб на квартирному обліку в пільговій черзі інвалідів війни, які потребують поліпшення житлових умов, з 26.11.2019.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у рішенні від 27.01.2022 не міститься жодного посилання на конкретну норму права як на підставу для виключення його з обліку, відсутнє будь-яке підтвердження того, що його житлові умови були покращені, а також безпідставно вказується, що у нього нібито "відпали підстави для перебування на квартирному обліку".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 23.01.2023 замінено неналежного відповідача у справі №240/5866/22 - Бердичівську міську раду Житомирської області на належного відповідача - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області.

Відповідач у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позовні вимоги сформульовані неправильно, оскільки рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.01.2022 № 13 "Про переоформлення особових рахунків, включення та зняття статусу службового житла, взяття на квартирний облік" стосується позивача лише у пп. 8.3 п. 8, а скасування рішення у повному обсязі призведе до порушення прав інших громадян. Вважає, що позивач забезпечений житловою площею не нижче норм, що зазначені у постанові № 4 виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і президіума обласної ради профспілок від 07.01.1985, оскільки на підставі свідоцтва про право власності від 30.06.2009 ОСОБА_2 , дружині позивача, належить квартира площею 27,2 кв.м. На думку відповідача, якщо розрахувати житлову площу даної квартири, що належить на праві приватної власності дружині позивача, з розрахунку на трьох членів сім`ї - позивача, його сина та дружини, то така площа становитиме 9,06 кв.м. на одну особу, а тому вважає, що позивач забезпечений житловою площею не нижче від діючих норм.

Відповідно до частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.10.2015, а також є інвалідом І групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни та учасників бойових дій.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом із своїм неповнолітнім сином - ОСОБА_3 , 2014 року народження, уродженцем м. Бердичів, у службовій однокімнатній квартирі, що підтверджується витягом із домової книги про склад сім`ї та прописки від 17.03.2020 №362.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.05.2015 серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , 1979 року народження, яка з 2000 року зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить дружині ОСОБА_1 , яку ОСОБА_5 отримала у спадок після загибелі її батька, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 30.09.2009 № НОМЕР_3 .

Позивач на підставі рішення, прийнятого на засіданні житлової комісії Виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 26.11.2019, перебував на квартирному обліку в пільговій черзі інвалідів війни у складі двох осіб разом з сином ОСОБА_3 .

Згідно довідки від 17.03.2020 № 362 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 позивач разом з сином займає житлову площу 13 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Бердичівської міської ради Житомирської області від 21.05.2019 №741 ОСОБА_1 та члени його сім`ї: дружина - ОСОБА_5 , на квартирному обліку при Бердичівському міськвиконкомі не перебувають.

Згідно довідки КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 17.03.2020 № 92 станом на 31.12.2012 відповідно до даних інвентаризаційно-реєстраційних справ технічного архіву МБТІ за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , право приватної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не зареєстровано. ОСОБА_6 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.2009, виданого управління ЖКГ та з питань НС (житлова площа квартири - 27,2 кв.м., загальна - 47,7 кв.м.).

Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.01.2022 № 13 "Про переоформлення особових рахунків, включення та зняття статусу службового житла, взяття на квартирний облік" відповідно до пп. 1, 2 п. "а", пп. 5, 6 п. "б" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування", керуючись Житловим Кодексом Української РСР та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, розглянувши протокол від 29.12.2021 № 8, враховуючи пропозиції житлової комісії, вирішено: підпункт 8.3 пункту 8 - зняти з квартирного обліку ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відпали підстави перебування на квартирному обліку, який в складі сім`ї з 2 осіб перебував з 15.10.2015 в пільговій черзі учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктів у зарубіжних країнах та з 26.11.2019 в пільговій черзі інвалідів війни.

Вважаючи рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.01.2022 № 13 протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Статтею 31 Житлового Кодексу УРСР передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до частини першої статті 36 Житлового Кодексу УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Частинами першою, четвертою статті 43 Житлового Кодексу УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

На час постановлення позивача на квартирний облік діяли Житловий кодекс Української РСР (далі - ЖК), Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Української ради профспілок від 11.12.1984 № 470 (далі - Правила), якими було врегульоване питання щодо постановлення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на квартирний облік та порядок надання їм жилих приміщень.

Законом передбачений виключний перелік випадків, коли особа та члени її сім`ї знімаються із квартирного обліку.

Відповідно до статті 40 ЖК громадяни знімаються із обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Так, рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.01.2022 № 13 "Про переоформлення особових рахунків, включення та зняття статусу службового житла, взяття на квартирний облік" знято ОСОБА_1 з квартирного обліку у зв`язку з тим, що відпали підстави перебування на квартирному обліку, який в складі сім`ї з 2 осіб перебував з 15.10.2015 в пільговій черзі учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктів у зарубіжних країнах та з 26.11.2019 в пільговій черзі інвалідів війни.

Проте відповідач у оскаржуваному рішенні не посилався на конкретну норму права із вичерпного переліку підстав для зняття громадянина з квартирного обліку, визначеного у ч. 2 ст. 40 ЖК України, та не зазначив жодних підстав для зняття позивача з квартирного обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення виконавчим комітетом Бердичівської міської ради було прийнято на підставі протоколу житлової комісії при виконавчому комітеті Бердичівської міської ради від 29.12.2021 №8 з врахуванням пропозиції житлової комісії.

Відповідач у письмових поясненнях стверджує, що оскаржуване рішення було прийнято у зв`язку з тим, що сім`я ОСОБА_1 має достатню для проживання площу житла та на підставі звіту про результати аудиту ефективності використання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, затвердженого рішенням рахункової палати від 10.11.2020 №30-2, який наданий суду не був, оскільки як стверджує відповідач, усі пропозиції на засіданні житлової комісії при виконавчому комітеті Бердичівської міської ради 29.12.2021 зазначалися в усній формі.

Згідно з п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (надалі - Правила), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених абзацами першим та четвертим пункту 1 статті 10, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначених у статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Таким чином, для того, аби визнати законним оскаржуване рішення, відповідач мав би довести, що безпосередньо позивач та його син, які перебували на квартирному обліку, втратили статус осіб, що потребують поліпшення житлових умов, оскільки забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що за весь час перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 жодним чином не поліпшував своїх житлових умов, оскільки як на час взяття його на квартирний облік, так і на час зняття з нього, він проживав в службовій однокімнатній квартирі разом зі своїм сином.

Квартира його дружини, яку вона отримала у власність задовго до їх шлюбу, жодного правового відношення до позивача не має. На час укладання шлюбу ОСОБА_6 вже була власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку отримала у спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.06.2009.

ОСОБА_6 набула право власності на зазначену квартиру до шлюбу з ОСОБА_1 в порядку спадкування, а отже в силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 57 СК України квартира є особистою власністю його дружини, якою остання має право розпоряджатися на власний розсуд.

Статтею 57 Сімейного кодексу України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Враховуючи наведені правові норми, після укладення шлюбу позивач має право тільки користуватися житлом своєї дружини в порядку, визначеному нею.

Зважаючи на ці обставини, у суду відсутні підстави для висновку, що житлові умови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які у такому складі були взяті та перебували на квартирному обліку, поліпшилися і відпали підстави для надання їм іншого жилого приміщення.

; не поліпшилися, відповідно у органу державної влади не було підстав для зняття його з квартирного обліку.

Враховуючи те, що право власності дружини ОСОБА_1 на квартиру, суд не може визнати повністю законним підпункт 8 пункту 8 рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.01.2022 № 13 про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 не було використано право на безоплатну приватизацію житла, він не має власного житла, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку йому не надавалось, і за весь час перебування на квартирному обліку у нього не з`являлось жодних підстав, які б свідчили про поліпшення його житлових умов внаслідок чого зникла потреба в наданні житлового приміщення.

Як вже було зазначено, факт отримання у 2009 році його дружиною квартири не може вважатися поліпшенням житлових умов позивача, оскільки дана квартира належить їй на праві особистої приватної власності. Ці обставини впливають виключно на її право перебування на квартирному обліку. Проте з матеріалів справи вбачається, що дружина позивача разом з ним на такому обліку не перебувала.

Пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються, зокрема, такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Відповідач у письмових поясненнях від 15.12.2022 не заперечує, що за період з 26.11.2019 року по теперішній час ОСОБА_1 та його сину грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей" (зі змінами) не виплачувалась.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.01.2022 №13 "Про переоформлення особових рахунків, включення та знаття статусу службового житла, взяття на квартирний облік" в частині, яка стосується позивача, не відповідає критеріям добросовісності та обґрунтованості, а також не узгоджується з приписами статті 40 ЖК, яка визначає вичерпний перелік підстав зняття з обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов. Виконавчий комітет Бердичівської міської ради не з`ясував, чи дійсно у ОСОБА_1 відбулося поліпшення житлових умов, чим порушив законне право позивача на отримання житла як особи - інваліда війни.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки пп. 8.3 п. 8 рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 27.01.2022 №13 "Про переоформлення особових рахунків, включення та зняття статусу службового житла, взяття на квартирний облік" в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відпали підстави перебування на квартирному обліку, який в складі сім`ї з 2 осіб перебував з 15.10.2015 в пільговій черзі учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктів у зарубіжних країнах та з 26.11.2019 в пільговій черзі інвалідів війни, винесено з порушення норм чинного законодавства, позов підлягає задоволенню.

Зважаючи на відсутність витрат зі сплати судового збору, питання про його розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (площа Центральна, 1, м. Бердичів, Житомирська область, 13300, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 8.3 пункту 8 рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.01.2022 № 13 "Про переоформлення особових рахунків, включення та зняття статусу службового житла, взяття на квартирний облік" щодо зняття з квартирного обліку у зв`язку з тим, що відпали підстави перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 , який в складі сім`ї з 2 осіб перебував з 15.10.2015 в пільговій черзі учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктів у зарубіжних країнах та з 26.11.2019 в пільговій черзі інвалідів війни.

Зобов`язати Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області поновити ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на квартирному обліку в пільговій черзі інвалідів війни, які потребують поліпшення житлових умов, з 26.11.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко