Справа № 599/65/23
Суддя: Чорна В. Г.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 599/65/23
Номер провадження 2-а/599/4/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2023 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В. Г. при секретарі Грицай О.П., розглянувши в спрощеному письмовому провадженні в м. Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області (юридична адреса: м.Тернопіль, вул. Валова, 11, Тернопільська область), інспектора УПП в Тернопільській області Погребняк Анни Віталіївни (юридична адреса: м.Тернопіль, вул. Валова, 11, Тернопільська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора УПП в Тернопільській області Погребняк Анни Віталіївни про скасування постанови серії ЕАР №6366381 від 04.01.2023 в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 січня 2023 року працівниками поліції відносно нього винесена постанова про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак позивач стверджує, що він не проїжджав на заборонений сигнал світлофору та працівником поліції йому під час розгляду не було надано будь яких доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Свою вину позивач заперечує, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які, передбачені ст.251 КУпАП, докази вчинення ним правопорушення. З огляду на наведене, вважає, що постанова винесена лише на припущеннях поліцейського, що є грубим порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. З вищенаведених підстав, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6366381 від 04.01.2023 стосовно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 11 січня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, інспектора УПП в Тернопільській області Погребняк Анни Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6366381 від 04.01.2023. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За клопотанням представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 02 лютого 2023 року відкладено розгляд справи до 14 лютого 2023 року та встановлено відповідачу строк подачі відзиву на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову до 13 лютого 2022 року.

06 лютого 2023 року судом зареєстровано відзив Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права. Таким чином, позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, тому жодним чином не був обмежений у своїх правах. На місці події водію було продемонстровано відеозапис з автомобільного реєстратора, на якому зафіксовано факт адміністративного правопорушення позивача, що підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора. Після розгляду справи, позивача ознайомлено з змістом оскаржуваної постанови та запропоновано отримати копію постанови. Також представник відповідача покликається на п.п 2.3б та 2.3д ПДР, згідно яких на водія покладений обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі та водій транспортного засобу зобов`язаний своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху. У відповідності до пп "е" п. 8.7.3. ПДР вбачається, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Представник відповідача вважає, що позивач не навів жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови, в той час, як докази, надані Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції є беззаперечними та допустимими.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав злопотання про розгляд справи за його відсутності.

Учасники повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд, відповідно до ч.3 ст.205 КАС України проводить розгляд справи без участі сторін за наявними матеріалами, в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6366381 від 04.01.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він 04 січня 2023 року о 12:14 год, керуючи транспортним засобом Volkswаgen Bora д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Микулинецька 114, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповдальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення) передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно пп «е» п 8.7.3 Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За правилами ст. 255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскаржувана постанова містить посилання на відео з автореєстратора та відео з нк-472368, за допомогою якого здійснено відеозапис, копію яких надано представником відповідача до відзиву на диску DVD-R, який містить фрагмент відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, з яких не можливо зясувати, що саме позивач 04.01.2023 року о 12:14 год, керуючи транспортним засобом Volkswаgen Bora д.н.з. НОМЕР_1 проїхав на червоний - заборонений сигнал світлофора, а відтак вони не є належними та допустимими доказами в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, на фрагменті відеозапису з нагрудної камери поліцейського позивач заперечував порушення правил дорожнього руху та просив надати докази, під час пред`явлення яких позивач викладає сумніви, так як він не побачив на відео адміністративного правопорушення. Між ОСОБА_1 і працівником поліції виник спір, під час якого позивач висловлює свої підозри щодо неправдивості і безпідставності обвинувачення його у адміністративному правопорушенні. Впродовж словесного спору, працівник поліції повторно показазує відео, і пояснює, що це проблеми позивача, що він не бачить, що саме він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

У даній адміністративній справі відповідач жодних доказів (матеріалів фото та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які б встановлювали факт вчинення позивачем вказаного правопорушень, не надав. Тобто, судом не здобуто даних, які б вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, які б слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано вимоги ст. 77 КАС України, не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 242, 244, 246, 257, 271, 286 КАС України, Правил дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, суд,

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Тернопільській області, інспектора УПП в Тернопільській області Погребняк Анни Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволити.

Постанову серії ЕАР №6366381 від 04.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті. Повний текст рішення складено 19 лютого 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Зборівський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г