Справа № 320/1374/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

15 лютого 2023 року 320/1374/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом КП " Київтеплоенерго " до Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій та рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося КП "Київтеплоенерго" з позовом, в якому просить:

-визнати протиправними дії Державної аудиторської служби України із складання та підписання «Звіту про результати державного фінансово аудиту діяльності комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за період з 01.01.2018 по 30.06.2021» від 05.12.2022 № 05-21/2;

-визнати протиправною та скасувати вимогу Державної аудиторської служби України про надання детальної інформації про стан виконання пропозицій та рекомендацій поданих за наслідками аудиторського звіту та результатів їх впровадження, оформлену листом від 05.12.2022 №000500-14/9827-2022;

-визнати протиправними дії Державної аудиторської служби України щодо проведення ревізії та складання Акту від 04.02.2022 № 05-21/2 планової виїзної ревізії діяльності комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за період з 01.01.2018 по 30.06.2021;

-визнати протиправною та скасувати вимогу Державної аудиторської служби України оформлену листом від 07.12.2022 № 000500-14/9956-2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить:

- зупинити виконання вимог, визначених у листах Державної аудиторської служби України від 07.12.2022 № 000500-14/9956-2022, від 05.12.2022 року № 000500-14/9827- 2022 та 08.12.2022 № 0005000-14/10035-2022 на час вирішення спору судом;

- заборонити Державній аудиторський службі України та іншим уповноваженим особам реалізацію та використання вимог викладених у листах від 07.12.2022 № 000500-14/9956-2022, від 05.12.2022 №000500-14/9827-2022 та від 08.12.2022 № 0005000-14/10035-2022, акті планової виїзної ревізії діяльності комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 від 04.02.2022 № 05-21/2 та Звіті про результати державного фінансово аудиту діяльності комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за період з 01.01.2018 по 30.06.2021» від 05.12.2022 № 05-21/2, шляхом вжиття заходів на реалізацію оскаржених дій та висновків Державної аудиторської служби України, в тому числі, але не виключно щодо порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними зазначених у оскаржених вимогах правочинів; надавати рекомендації органам державної влади, органам місцевого самоврядування або органу управління щодо припинення/призупинення повноважень та/або припинення трудових відносин з директором КП «Київтеплоенерго», включаючи, але не виключно, відсторонення, розірвання/ призупинення контракту, звільнення директора КП «Київтеплоенерго»; оприлюднювати відомості про результати оскаржених ревізії/аудиту та передачу їх іншим особам до вирішення спору судом.

Заява обґрунтована тим, що, зокрема, п. 1 вимоги відповідача від 07.12.2022 № 00500-14/9956-2022 за Актом ревізії та «Гіпотези 1» Звіту аудиту відповідач вимагає від позивача забезпечення відшкодування збитків, завданих через неотримання від ПАТ «Київенерго» дебіторської заборгованості без підтверджуючих документів, як це передбачено договорами цесії, залишок якої на 30.06.2021 становив 1 832 160 549,55 грн.

Враховуючи, що за умовами п. 4.4. договорів цесії, як встановлено у оскарженому Звіті аудиту (стор. 278-281) та Акті ревізії (стор. 181-185), у разі ненадання документів на відступлені права вимоги ПАТ «Київенерго» зобов`язаний перерахувати на рахунок КП «Київтеплоенерго» суму непідтверджених прав вимог.

Отже, для виконання оскаржених вимог відповідача, для підтвердження наявності збитків позивач має повернути ПАТ «Київенерго» непідтверджені права вимоги на суму 1 832 160 549,55 грн. та вимагати компенсації суми повернутих прав вимог, і лише неотримання від ПАТ «Київенерго» такої компенсації цю суму лише умовно можна буде вважати втраченими доходами.

Однак, враховуючи перебування ПАТ «Київенерго» в стадії ліквідації (справа № 905/1965/19 - ПАТ «Київенерго» перейменовано в АТ «К.ЕНЕРГО»), повернуті позивачем права вимоги будуть включені у ліквідаційну масу, а компенсацію повернутих прав вимоги позивач отримає у порядку черговості задоволення вимог кредиторів пропорційно кредиторських вимог.

Отже, позивач безповоротно понесе втрати активів у вигляді права отримання решти набутої за договорами цесії заборгованості на суму 1 832 160 549,55 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч.1-3 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що перевірка законності дій та вимог Державної аудиторської служби України під час проведення планової виїзної ревізії діяльності Комунального підприємства виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на час розгляду заяви про забезпечення позову є фактично вирішенням справи по суті, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Суд звертає увагу на те, що заявник не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів заявника після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав заявника у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішень чи дій відповідача.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період розгляду справи, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абзаці 4 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову є обґрунтуванням підстав незаконності дій та вимог Державної аудиторської служби України під час проведення планової виїзної ревізії діяльності Комунального підприємства виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Натомість у заяві про забезпечення позову не наведено обставин, які є підставою для забезпечення позову, а саме обставин, які б свідчили про існування вже небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрито у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішень чи дій відповідача, тому суд вважає відсутніми підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лапій С.М.