Справа № 420/10014/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Ширяївського відділу виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними дії та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-1), Ширяївського відділу виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач-2) про:

- визнання протиправними дії по зверненню Державною службою України з безпеки на транспорті до виконання постанов про стягнення з позивача штрафів за порушення ПДР, а саме: ВМ 00002806 від 13.12.21, ВМ00003333 від 14.12.21, BM00002955 від 14.12.21, ВМ00003072 від 14.12.21, ВМ00002566 від 09.12.21, ВМ00002568 від 09.12.21, ВМ00002589 від 09.12.21, ВМ00003508 від 15.12.21, ВМ00001904 від 08.12.21, BM00003557 від 15.12.21, ВМ00003556 від 15.12.21, ВМ00002677 від 10.12.21, ВМ00002529 від 10.12.21, ВМ00002004 від 08.12.21, ВМ00002065 від 08.12.21, ВМ00003371 від 14.12.21, ВМ00001929 від 08.12.21, ВМ00001919 від 08.12.21, ВМ00002018 від 08.12.21, ВМ00003142 від 14.12.21, ВМ00002055 від 08.12.21, ВМ00003554 від 15.12.21, ВМ00003543 від 15.12.21, ВМ00003544 від 15.12.21, ВМ00003559 від 15.12.21, ВМ00003566 від 15.12.21, BM00003561 від 15.12.21, ВМ00003519 від 15.12.21, ВМ00003492 від 15.12.21, ВМ0002163 віл 08.12.21, ВМ00003079 від 14.12.21, ВМ00002531 від 09.12.21, ВМ00003147 від 14.12.21, BM00003515 від 15.12.21, ВМ00003246 від 14.12.21, ВМ00003560 від 15.12.21, ВМ00003555 віл 15.12.21, ВМ00002874 від 14.12.21, ВМ00003087 від 14.12.21, ВМ00003090 від 14.12.21, ВМ00003076 від 14.12.21, BM00003073 від 14.12.21, ВМ00003068 від 14.12.21, ВМ00002872 від 14.12.21, BM00003075 від 14.12.21, BM00003511 від 15.12.21, ВМ00003148 від 14.12.21, BM00003070 від 14.12.21, ВМ00002783 від 13.12.21, ВМ00003077 від 14.12.21, ВМ00003066 від 14.12.21, ВМ00002792 від 13.12.21, ВМ00003084 від 14.12.21, ВМ00003089 від 14.12.21, ВМ00003067 від 14.12.21, ВМ00003085 від 14.12.21, ВМ00001884 від 08.12.21, BM00001883 від 08.12.21, ВМ00001900 від 08.12.21, ВМ00001898 від 08.12.21, ВМ00001902 від 08.12.21, BM00001876 від 08.12.21, ВМ00001887 від 08.12.21, ВМ00002158 від 08.12.21, BM00002162 від 08.12.21, BM00001897 від 08.12.21, ВМ00001968 від 08.12.21, BM00002175 від 08.12.21, ВМ00001906 віл 08.12.21, BM00001896 від 08.12.21, ВМ00002195 від 08.12.21, ВМ00009379 від 31.01.22, ВМ00009761 від 14.02.22, ВМ00001903 від 08.12.21, BM00001921 від 08.12.21, ВМ00002185 від 08.12.21, ВМ00001886 від 08.12.21, BM00002826 від 13.12.21, ВМ00002835 від 13.12.21, ВМ00002352 від 08.12.21, BM00002847 від 13.12.21, ВМ00002287 від 08.12.21.

- скасування постанов Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження 69330526 від 04.07.22, 69326219 від 06.07.22, 69326369 від 06.07.22, 69330303 від 07.07.22, 69333499 від 07.07.22, 69336646 від 07.07.22, 69337075 від 07.07.22, 69337225 від 07.07.22, 69337416 від 07.07.22, 69338022 від 07.07.22, 69338219 від 07.07.22, 69339170 від 07.07.22, 69339585 від 07.07.22, 69326319 від 06.07.22, 69326396 від 06.07.22, 69326599 від 06.07.22, 69326574 від 06.07.22, 69326665 від 06.07.22, 69326741 віл 06.07.22, 69326751 від 06.07.22, 69326856 від 06.07.22, 69338772 від 07.07.22, 69339689 від 07.07.22, 69340011 від 07.07.22, 69340151 від 07.07.22, 69340288 від 07.07.22, 69340462 від 07.07.22, 69342282 від 07.07.22, 69342423 від 07.07.22, 69342459 від 07.07.22, 69342509 від 07.07.22, 69327121 від 06.07.22, 69327222 від 06.07.22, 69327214 від 06.07.22, 69327304 від 06.07.22, 69328475 від 06.07.22, 69328657 від 06.07.22, 69328906 від 06.07.22, 69329035 від 06.07.22, 69329133 від 06.07.22, 69329440 від 06.07.22, 69329595 від 06.07.22, 69329873 від 06.07.22, 69330029 від 06.07.22, 69330126 від 06.07.22, 69330365 від 06.07.22, 69330203 від 06.07.22, 69330243 від 06.07.22, 69330271 від 06.07.22, 69330373 від 06.07.22, 69330421 від 06.07.22, 69330466 від 06.07.22, 69330457 від 06.07.22, 69333024 від 06.07.22, 69333102 від 06.07.22, 69334412 від 06.07.22, 69334499 від 06.07.22, 69350962 від 08.07.22, 69350709 від 08.07.22, 69350831 від 08.07.22, 69350923 від 08.07.22, 69351115 від 08.07.22, 69354165 від 08.07.22, 69354389 від 08.07.22, 69354821 від 08.07.22, 69355474 від 08.07.22, 69355694 від 08.07.22, 69355999 від 08.07.22, 69356123 від 08.07.22, 69356281 від 08.07.22, 69356555 від 08.07.22, 69356795 від 08.07.22, 69359799 від 08.07.22, 69360068 від 08.07.22, 69350241 від 07.07.22, 69350708 від 07.07.22, 69350511 від 07.07.22, 69351022 від 08.07.22, 69326818 від 06.07.22, 69326911 від 06.07.22, 69327008 від 06.07.22, 69327047 від 06.07.22, 69327107 від 06.07.22.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом грудня 2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) винесено 103 постанови про стягнення з ОСОБА_1 штрафів за порушення ПДР та станом на 19.07.2022 року, постанови відповідачем звернуто до виконання. Та з метою примусового виконання таких постанов Ширяївським відділом державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по 84-м із 103-х постанов відкрито відповідні виконавчі провадження.

Позивач вказує на те, що постанови відповідача-1 наразі оскаржуються у суді у встановленому порядку, що вказує на те, що пред`явлення таких постанов до примусового виконання вчинено всупереч положенням діючого законодавства.

Таким чином позивач вважає, що оскарження особою постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, що покликано забезпечити визначеність сторін у виниклих між ними правовідносинах.

Також позивач вказує на те, що враховуючи вищенаведені обставини відкриття виконавчих проваджень відповідачем-2 на підставі постанов відповідача-1 є наслідком неправомірних дій, оскільки відповідач-1 діяв неправомірно звертаючи постанови до примусового виконання.

Таким чином позивач вважаючи протиправними дії відповідачів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 17.02.2023 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Так, Державною службою України з Безпеки на транспорті прийняті постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (далі по тексту постанови про адміністративне правопорушення), а саме: ВМ 00002806 від 13.12.21, ВМ00003333 від 14.12.21, BM00002955 від 14.12.21, ВМ00003072 від 14.12.21, ВМ00002566 від 09.12.21, ВМ00002568 від 09.12.21, ВМ00002589 від 09.12.21, ВМ00003508 від 15.12.21, ВМ00001904 від 08.12.21, BM00003557 від 15.12.21, ВМ00003556 від 15.12.21, ВМ00002677 від 10.12.21, ВМ00002529 від 10.12.21, ВМ00002004 від 08.12.21, ВМ00002065 від 08.12.21, ВМ00003371 від 14.12.21, ВМ00001929 від 08.12.21, ВМ00001919 від 08.12.21, ВМ00002018 від 08.12.21, ВМ00003142 від 14.12.21, ВМ00002055 від 08.12.21, ВМ00003554 від 15.12.21, ВМ00003543 від 15.12.21, ВМ00003544 від 15.12.21, ВМ00003559 від 15.12.21, ВМ00003566 від 15.12.21, BM00003561 від 15.12.21, ВМ00003519 від 15.12.21, ВМ00003492 від 15.12.21, ВМ0002163 віл 08.12.21, ВМ00003079 від 14.12.21, ВМ00002531 від 09.12.21, ВМ00003147 від 14.12.21, BM00003515 від 15.12.21, ВМ00003246 від 14.12.21, ВМ00003560 від 15.12.21, ВМ00003555 віл 15.12.21, ВМ00002874 від 14.12.21, ВМ00003087 від 14.12.21, ВМ00003090 від 14.12.21, ВМ00003076 від 14.12.21, BM00003073 від 14.12.21, ВМ00003068 від 14.12.21, ВМ00002872 від 14.12.21, BM00003075 від 14.12.21, BM00003511 від 15.12.21, ВМ00003148 від 14.12.21, BM00003070 від 14.12.21, ВМ00002783 від 13.12.21, ВМ00003077 від 14.12.21, ВМ00003066 від 14.12.21, ВМ00002792 від 13.12.21, ВМ00003084 від 14.12.21, ВМ00003089 від 14.12.21, ВМ00003067 від 14.12.21, ВМ00003085 від 14.12.21, ВМ00001884 від 08.12.21, BM00001883 від 08.12.21, ВМ00001900 від 08.12.21, ВМ00001898 від 08.12.21, ВМ00001902 від 08.12.21, BM00001876 від 08.12.21, ВМ00001887 від 08.12.21, ВМ00002158 від 08.12.21, BM00002162 від 08.12.21, BM00001897 від 08.12.21, ВМ00001968 від 08.12.21, BM00002175 від 08.12.21, ВМ00001906 віл 08.12.21, BM00001896 від 08.12.21, ВМ00002195 від 08.12.21, ВМ00009379 від 31.01.22, ВМ00009761 від 14.02.22, ВМ00001903 від 08.12.21, BM00001921 від 08.12.21, ВМ00002185 від 08.12.21, ВМ00001886 від 08.12.21, BM00002826 від 13.12.21, ВМ00002835 від 13.12.21, ВМ00002352 від 08.12.21, BM00002847 від 13.12.21, ВМ00002287 від 08.12.21, якими встановлено порушення з боку відповідних транспортних засобів відповідальність за які передбачено ч.2 ст.1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення та якими притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафів у відповідних розмірах.

Вищенаведені постанови (окрім постанови про адміністративне правопорушення ВМ№00003544 від 15.12.2021 року) отримані позивачем у періоді з 17.12.2021 року по 21.12.2021 року, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Також з матеріалів справи вбачається, що постанова про адміністративне правопорушення ВМ№00009379 від 31.01.2022 року повернулась на адресу відповідача-1 04.02.2022 року. Та постанова про адміністративне правопорушення ВМ№00009761 від 14.02.2022 року вручена позивачу 18.02.2022 року.

Поряд з цим судом встановлено, що 29.12.2021 року вищенаведені постанови оскаржені до Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/27309/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року справу №420/27309/21 передано для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ», поданий в порядку ст.ст. 48, 49 КАС України у справі №420/27309/21, повернено заявнику без розгляду (у зв`язку з тим, що заява подана з порушенням строків, визначених статтею 49 КАС України).

Також судом встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 року справу №420/27309/21 направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позову третьої особи із самостійними вимогами.

14.06.2022 року відповідачем-1 направлено на адресу Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву про примусове виконання рішення №5018/3.6/14-22 з наступними постановами про адміністративне правопорушення:

ВМ 00002806 від 13.12.21, ВМ00003333 від 14.12.21, BM00002955 від 14.12.21, ВМ00003072 від 14.12.21, ВМ00002566 від 09.12.21, ВМ00002568 від 09.12.21, ВМ00002589 від 09.12.21, ВМ00003508 від 15.12.21, ВМ00001904 від 08.12.21, BM00003557 від 15.12.21, ВМ00003556 від 15.12.21, ВМ00002677 від 10.12.21, ВМ00002529 від 10.12.21, ВМ00002004 від 08.12.21, ВМ00002065 від 08.12.21, ВМ00003371 від 14.12.21, ВМ00001929 від 08.12.21, ВМ00001919 від 08.12.21, ВМ00002018 від 08.12.21, ВМ00003142 від 14.12.21, ВМ00002055 від 08.12.21, ВМ00003554 від 15.12.21, ВМ00003543 від 15.12.21, ВМ00003544 від 15.12.21, ВМ00003559 від 15.12.21, ВМ00003566 від 15.12.21, BM00003561 від 15.12.21, ВМ00003519 від 15.12.21, ВМ00003492 від 15.12.21, ВМ0002163 віл 08.12.21, ВМ00003079 від 14.12.21, ВМ00002531 від 09.12.21, ВМ00003147 від 14.12.21, BM00003515 від 15.12.21, ВМ00003246 від 14.12.21, ВМ00003560 від 15.12.21, ВМ00003555 віл 15.12.21, ВМ00002874 від 14.12.21, ВМ00003087 від 14.12.21, ВМ00003090 від 14.12.21, ВМ00003076 від 14.12.21, BM00003073 від 14.12.21, ВМ00003068 від 14.12.21, ВМ00002872 від 14.12.21, BM00003075 від 14.12.21, BM00003511 від 15.12.21, ВМ00003148 від 14.12.21, BM00003070 від 14.12.21, ВМ00002783 від 13.12.21, ВМ00003077 від 14.12.21, ВМ00003066 від 14.12.21, ВМ00002792 від 13.12.21, ВМ00003084 від 14.12.21, ВМ00003089 від 14.12.21, ВМ00003067 від 14.12.21, ВМ00003085 від 14.12.21, ВМ00001884 від 08.12.21, BM00001883 від 08.12.21, ВМ00001900 від 08.12.21, ВМ00001898 від 08.12.21, ВМ00001902 від 08.12.21, BM00001876 від 08.12.21, ВМ00001887 від 08.12.21, ВМ00002158 від 08.12.21, BM00002162 від 08.12.21, BM00001897 від 08.12.21, ВМ00001968 від 08.12.21, BM00002175 від 08.12.21, ВМ00001906 віл 08.12.21, BM00001896 від 08.12.21, ВМ00002195 від 08.12.21, ВМ00001903 від 08.12.21, BM00001921 від 08.12.21, ВМ00002185 від 08.12.21, ВМ00001886 від 08.12.21, BM00002826 від 13.12.21, ВМ00002835 від 13.12.21, ВМ00002352 від 08.12.21, BM00002847 від 13.12.21, ВМ00002287 від 08.12.21, що підтверджується матеріалами справи.

Також судом встановлено, що 15.06.2022 року та 20.06.2022 року відповідачем-1 направлено на адресу Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) заяви про примусове виконання рішення №5033/3.6/14-22 та №5124/3.6/14-22 з наступними постановами про адміністративне правопорушення: ВМ№00009379 від 31.01.2022 року та ВМ№00009761 від 14.02.2022 року.

В подальшому відповідачем-2 після отримання вищенаведених постанов винесено відповідні постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: 69330526 від 04.07.22, 69326219 від 06.07.22, 69326369 від 06.07.22, 69330303 від 07.07.22, 69333499 від 07.07.22, 69336646 від 07.07.22, 69337075 від 07.07.22, 69337225 від 07.07.22, 69337416 від 07.07.22, 69338022 від 07.07.22, 69338219 від 07.07.22, 69339170 від 07.07.22, 69339585 від 07.07.22, 69326319 від 06.07.22, 69326396 від 06.07.22, 69326599 від 06.07.22, 69326574 від 06.07.22, 69326665 від 06.07.22, 69326741 віл 06.07.22, 69326751 від 06.07.22, 69326856 від 06.07.22, 69338772 від 07.07.22, 69339689 від 07.07.22, 69340011 від 07.07.22, 69340151 від 07.07.22, 69340288 від 07.07.22, 69340462 від 07.07.22, 69342282 від 07.07.22, 69342423 від 07.07.22, 69342459 від 07.07.22, 69342509 від 07.07.22, 69327121 від 06.07.22, 69327222 від 06.07.22, 69327214 від 06.07.22, 69327304 від 06.07.22, 69328475 від 06.07.22, 69328657 від 06.07.22, 69328906 від 06.07.22, 69329035 від 06.07.22, 69329133 від 06.07.22, 69329440 від 06.07.22, 69329595 від 06.07.22, 69329873 від 06.07.22, 69330029 від 06.07.22, 69330126 від 06.07.22, 69330365 від 06.07.22, 69330203 від 06.07.22, 69330243 від 06.07.22, 69330271 від 06.07.22, 69330373 від 06.07.22, 69330421 від 06.07.22, 69330466 від 06.07.22, 69330457 від 06.07.22, 69333024 від 06.07.22, 69333102 від 06.07.22, 69334412 від 06.07.22, 69334499 від 06.07.22, 69350962 від 08.07.22, 69350709 від 08.07.22, 69350831 від 08.07.22, 69350923 від 08.07.22, 69351115 від 08.07.22, 69354165 від 08.07.22, 69354389 від 08.07.22, 69354821 від 08.07.22, 69355474 від 08.07.22, 69355694 від 08.07.22, 69355999 від 08.07.22, 69356123 від 08.07.22, 69356281 від 08.07.22, 69356555 від 08.07.22, 69356795 від 08.07.22, 69359799 від 08.07.22, 69360068 від 08.07.22, 69350241 від 07.07.22, 69350708 від 07.07.22, 69350511 від 07.07.22, 69351022 від 08.07.22, 69326818 від 06.07.22, 69326911 від 06.07.22, 69327008 від 06.07.22, 69327047 від 06.07.22, 69327107 від 06.07.22.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст.1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404 -VIII (далі Закону №1404 -VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону №1404-VII Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Стаття 26 Закону №1404-VIII, визначає, що виконавець розпочинає процедуру примусового виконання на підставі виконавчого документу, передбаченого статтею 3 цього Закону, за наявності підстав, що передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Згідно зі ст. 2795 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою, третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу

Згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 3002 КУпАП у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми суд вказує на те, що постанова про притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає чинності одразу після її вручення та/або отримання повернення поштового відправлення, тоді як оскарження постанови зупиняє перебіг строків, визначених статтею 3002, тобто десятиденний строк в який необхідно сплатити штраф та тридцятиденний строк в який в даному випадку відповідач-1 повинен направити постанови до примусового виконання.

Водночас суд відхиляє посилання позивача у позові на те, що статтею 3002 КУпАП вказується про те, що «…перебіг строку для сплати штрафу зупиняється до розгляду скарги», оскільки таких слів стаття 3002 КУпАП у редакції чинній на момент спірних правовідносин не містить.

Поряд з цим судом встановлено, що постанови (окрім постанови про адміністративне правопорушення ВМ№00003544 від 15.12.2021 року) отримані позивачем у періоді з 17.12.2021 року по 21.12.2021 року, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Також з матеріалів справи вбачається, що постанова про адміністративне правопорушення ВМ№00009379 від 31.01.2022 року повернулась на адресу відповідача-1 04.02.2022 року. Та постанова про адміністративне правопорушення ВМ№00009761 від 14.02.2022 року вручена позивачу 18.02.2022 року.

Таким чином судом встановлено, що постанови про адміністративне правопорушення:

ВМ 00002806 від 13.12.21, ВМ00003333 від 14.12.21, BM00002955 від 14.12.21, ВМ00003072 від 14.12.21, ВМ00002566 від 09.12.21, ВМ00002568 від 09.12.21, ВМ00002589 від 09.12.21, ВМ00003508 від 15.12.21, ВМ00001904 від 08.12.21, BM00003557 від 15.12.21, ВМ00003556 від 15.12.21, ВМ00002677 від 10.12.21, ВМ00002529 від 10.12.21, ВМ00002004 від 08.12.21, ВМ00002065 від 08.12.21, ВМ00003371 від 14.12.21, ВМ00001929 від 08.12.21, ВМ00001919 від 08.12.21, ВМ00002018 від 08.12.21, ВМ00003142 від 14.12.21, ВМ00002055 від 08.12.21, ВМ00003554 від 15.12.21, ВМ00003543 від 15.12.21, ВМ00003559 від 15.12.21, ВМ00003566 від 15.12.21, BM00003561 від 15.12.21, ВМ00003519 від 15.12.21, ВМ00003492 від 15.12.21, ВМ0002163 віл 08.12.21, ВМ00003079 від 14.12.21, ВМ00002531 від 09.12.21, ВМ00003147 від 14.12.21, BM00003515 від 15.12.21, ВМ00003246 від 14.12.21, ВМ00003560 від 15.12.21, ВМ00003555 віл 15.12.21, ВМ00002874 від 14.12.21, ВМ00003087 від 14.12.21, ВМ00003090 від 14.12.21, ВМ00003076 від 14.12.21, BM00003073 від 14.12.21, ВМ00003068 від 14.12.21, ВМ00002872 від 14.12.21, BM00003075 від 14.12.21, BM00003511 від 15.12.21, ВМ00003148 від 14.12.21, BM00003070 від 14.12.21, ВМ00002783 від 13.12.21, ВМ00003077 від 14.12.21, ВМ00003066 від 14.12.21, ВМ00002792 від 13.12.21, ВМ00003084 від 14.12.21, ВМ00003089 від 14.12.21, ВМ00003067 від 14.12.21, ВМ00003085 від 14.12.21, ВМ00001884 від 08.12.21, BM00001883 від 08.12.21, ВМ00001900 від 08.12.21, ВМ00001898 від 08.12.21, ВМ00001902 від 08.12.21, BM00001876 від 08.12.21, ВМ00001887 від 08.12.21, ВМ00002158 від 08.12.21, BM00002162 від 08.12.21, BM00001897 від 08.12.21, ВМ00001968 від 08.12.21, BM00002175 від 08.12.21, ВМ00001906 віл 08.12.21, BM00001896 від 08.12.21, ВМ00002195 від 08.12.21, ВМ00009379 від 31.01.22, ВМ00009761 від 14.02.22, ВМ00001903 від 08.12.21, BM00001921 від 08.12.21, ВМ00002185 від 08.12.21, ВМ00001886 від 08.12.21, BM00002826 від 13.12.21, ВМ00002835 від 13.12.21, ВМ00002352 від 08.12.21, BM00002847 від 13.12.21, ВМ00002287 від 08.12.21 є такими, що набрали законної сили у періоді з 17.12.2021 року по 21.12.2021 року (дати їх отримання позивачем), 04.02.2022 року (дата повернення постанови про адміністративне правопорушення ВМ№00009379 від 31.01.2022 року) та 18.02.2022 року (дата отримання постанови про адміністративне правопорушення ВМ№00009761 від 14.02.2022 року).

Разом з тим, судом також встановлено те, що 29.12.2021 року вищенаведені постанови оскаржені до Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/27309/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року справу №420/27309/21 передано для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ», поданий в порядку ст.ст. 48, 49 КАС України у справі №420/27309/21, повернено заявнику без розгляду (у зв`язку з тим, що заява подана з порушенням строків, визначених статтею 49 КАС України).

Також судом встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 року справу №420/27309/21 направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позову третьої особи із самостійними вимогами.

Таким чином суд акцентує увагу на тому, що обставини щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у справі №420/27309/21 у розумінні статті 3002 КУпАП зупиняє перебіг строків, визначених цією статтею, зокрема щодо строку в 30 днів на примусове виконання постанов про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд не вбачає протиправності дій відповідача-1 по зверненню до виконання постанов про стягнення з ОСОБА_1 штрафів за порушення ПДР в частині щодо постанов про адміністративне правопорушення:

ВМ 00002806 від 13.12.21, ВМ00003333 від 14.12.21, BM00002955 від 14.12.21, ВМ00003072 від 14.12.21, ВМ00002566 від 09.12.21, ВМ00002568 від 09.12.21, ВМ00002589 від 09.12.21, ВМ00003508 від 15.12.21, ВМ00001904 від 08.12.21, BM00003557 від 15.12.21, ВМ00003556 від 15.12.21, ВМ00002677 від 10.12.21, ВМ00002529 від 10.12.21, ВМ00002004 від 08.12.21, ВМ00002065 від 08.12.21, ВМ00003371 від 14.12.21, ВМ00001929 від 08.12.21, ВМ00001919 від 08.12.21, ВМ00002018 від 08.12.21, ВМ00003142 від 14.12.21, ВМ00002055 від 08.12.21, ВМ00003554 від 15.12.21, ВМ00003543 від 15.12.21, ВМ00003559 від 15.12.21, ВМ00003566 від 15.12.21, BM00003561 від 15.12.21, ВМ00003519 від 15.12.21, ВМ00003492 від 15.12.21, ВМ0002163 віл 08.12.21, ВМ00003079 від 14.12.21, ВМ00002531 від 09.12.21, ВМ00003147 від 14.12.21, BM00003515 від 15.12.21, ВМ00003246 від 14.12.21, ВМ00003560 від 15.12.21, ВМ00003555 віл 15.12.21, ВМ00002874 від 14.12.21, ВМ00003087 від 14.12.21, ВМ00003090 від 14.12.21, ВМ00003076 від 14.12.21, BM00003073 від 14.12.21, ВМ00003068 від 14.12.21, ВМ00002872 від 14.12.21, BM00003075 від 14.12.21, BM00003511 від 15.12.21, ВМ00003148 від 14.12.21, BM00003070 від 14.12.21, ВМ00002783 від 13.12.21, ВМ00003077 від 14.12.21, ВМ00003066 від 14.12.21, ВМ00002792 від 13.12.21, ВМ00003084 від 14.12.21, ВМ00003089 від 14.12.21, ВМ00003067 від 14.12.21, ВМ00003085 від 14.12.21, ВМ00001884 від 08.12.21, BM00001883 від 08.12.21, ВМ00001900 від 08.12.21, ВМ00001898 від 08.12.21, ВМ00001902 від 08.12.21, BM00001876 від 08.12.21, ВМ00001887 від 08.12.21, ВМ00002158 від 08.12.21, BM00002162 від 08.12.21, BM00001897 від 08.12.21, ВМ00001968 від 08.12.21, BM00002175 від 08.12.21, ВМ00001906 віл 08.12.21, BM00001896 від 08.12.21, ВМ00002195 від 08.12.21, ВМ00009379 від 31.01.22, ВМ00009761 від 14.02.22, ВМ00001903 від 08.12.21, BM00001921 від 08.12.21, ВМ00002185 від 08.12.21, ВМ00001886 від 08.12.21, BM00002826 від 13.12.21, ВМ00002835 від 13.12.21, ВМ00002352 від 08.12.21, BM00002847 від 13.12.21, ВМ00002287 від 08.12.21, а тому у задоволенні позовних вимог в даній частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів того, що постанова ВМ№00003544 від 15.12.2021 року направлялась позивачу рекомендованим повідомленням, тобто доказів того, що вказана постанова набрала чинності до суду не надано.

Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в даній частині позовних вимог до відповідача-1 підлягають задоволенню, а дії по зверненню відповідача-1 до виконання постанови ВМ№00003544 від 15.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за порушення ПДР такими, що є протиправними.

Враховуючи вищенаведені висновки суду щодо правомірності дій відповідача-1 по зверненню до відповідача-2 для примусового виконання відповідних постанов про адміністративне правопорушення, суд також не вбачає підстав для скасування наступних постанов відповідача-2 про відкриття виконавчого провадження:

69330526 від 04.07.22, 69326219 від 06.07.22, 69326369 від 06.07.22, 69330303 від 07.07.22, 69333499 від 07.07.22, 69336646 від 07.07.22, 69337075 від 07.07.22, 69337225 від 07.07.22, 69337416 від 07.07.22, 69338022 від 07.07.22, 69338219 від 07.07.22, 69339170 від 07.07.22, 69339585 від 07.07.22, 69326319 від 06.07.22, 69326396 від 06.07.22, 69326599 від 06.07.22, 69326574 від 06.07.22, 69326665 від 06.07.22, 69326741 віл 06.07.22, 69326751 від 06.07.22, 69326856 від 06.07.22, 69338772 від 07.07.22, 69339689 від 07.07.22, 69340151 від 07.07.22, 69340288 від 07.07.22, 69340462 від 07.07.22, 69342282 від 07.07.22, 69342423 від 07.07.22, 69342459 від 07.07.22, 69327121 від 06.07.22, 69327222 від 06.07.22, 69327214 від 06.07.22, 69327304 від 06.07.22, 69328475 від 06.07.22, 69328657 від 06.07.22, 69328906 від 06.07.22, 69329035 від 06.07.22, 69329133 від 06.07.22, 69329440 від 06.07.22, 69329595 від 06.07.22, 69329873 від 06.07.22, 69330029 від 06.07.22, 69330126 від 06.07.22, 69330365 від 06.07.22, 69330203 від 06.07.22, 69330243 від 06.07.22, 69330271 від 06.07.22, 69330373 від 06.07.22, 69330421 від 06.07.22, 69330466 від 06.07.22, 69330457 від 06.07.22, 69333024 від 06.07.22, 69333102 від 06.07.22, 69334412 від 06.07.22, 69334499 від 06.07.22, 69350962 від 08.07.22, 69350709 від 08.07.22, 69350831 від 08.07.22, 69350923 від 08.07.22, 69351115 від 08.07.22, 69354165 від 08.07.22, 69354389 від 08.07.22, 69354821 від 08.07.22, 69355474 від 08.07.22, 69355694 від 08.07.22, 69355999 від 08.07.22, 69356123 від 08.07.22, 69356281 від 08.07.22, 69356555 від 08.07.22, 69356795 від 08.07.22, 69359799 від 08.07.22, 69360068 від 08.07.22, 69350241 від 07.07.22, 69350708 від 07.07.22, 69350511 від 07.07.22, 69351022 від 08.07.22, 69326818 від 06.07.22, 69326911 від 06.07.22, 69327008 від 06.07.22, 69327047 від 06.07.22, 69327107 від 06.07.22.

Водночас щодо постанови відповідача-2 про відкриття виконавчого провадження №69340011 від 07.07.2022 року, суд вказує на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про відкриття провадження від 07.07.2022 року №69340011 таку винесено на підставі виконавчого документу постанови №ВМ0000 виданої 15.12.2021 року.

При цьому суду не надано жодним із відповідачів такого виконавчого документу як постанова №ВМ0000 від 15.12.2021 року, тобто підстави винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 року №69340011 відсутні.

Згідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та для належного захисту прав та інтересів позивача задовольнити позовні вимоги в даній частині шляхом визнання протиправною та скасування постанови відповідача-2 про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 року №69340011.

Також судом встановлено, що відповідачем-2 прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження №69340151 та №69342509 від 07.07.2022 року, проте виконавчим документом у двох постановах про відкриття виконавчого провадження зазначено постанову про адміністративне правопорушення ВМ№00003559 від 15.12.2021 року.

Тобто відповідачем-2 фактично відкрито два виконавчих провадження з однієї підстави, одного виконавчого документа, що не передбачено чинним законодавством.

Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та для належного захисту прав та інтересів позивача задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом визнання протиправною та скасування постанови відповідача-2 про відкриття виконавчого провадження №69342509 від 07.07.2022 року.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача-1 на користь позивача моральної шкоди, завдану неправомірними діями у розмірі 20 000,00 грн.

Так, позивач вказує на те, що своїми неправомірними діями щодо звернення до виконання постанов про адміністративне правопорушення щодо позивача, відповідач-1 порушив його право на судовий захист своїх прав, призвів до накладення арешту на майно та кошти на банківських рахунках, що в умовах війни фактично позбавило його та його родину засобів до існування. Зазначені обставини призвели до душевних страждань, розчарування в діяльності державних інститутів, несправедливості, власного безсилля, тривалої правової невизначеності. Та оцінюючи глибину страждань та наслідки до яких призвели неправомірні дії відповідача-1, позивач вважає, що достатнім та розумним буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідач-1 у відзиві на адміністративний позов вказав, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і, який її розмір. Таким чином, представником відповідача-1 зазначено, що розмір моральної шкоди, вказаний позивачем є необґрунтованим та нічим не підкріпленим, та що позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди відповідачем-1.

Так, суд зазначає, що стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Також в п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Таким чином, для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити факт заподіяння шкоди; неправомірність дій (бездіяльності); причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями (бездіяльності); наявність вини. Відсутність хоча б одного з вказаних елементів є підставою для відмови у відшкодування такої шкоди.

Оцінюючи наведені позивачем доводи щодо отримання страждань від незаконних дій відповідача-1, суд вважає, що наведені доводи не свідчать про виникнення істотної моральної (немайнової) шкоди від оскаржуваних дій відповідача-1, позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та понесеними позивачем стражданнями, та необґрунтовано розмір моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом відхиляється доводи позивача щодо понесення моральних страждань у такому розмірі, які завдали моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., а тому суд доходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Підсумовуючи все вищевикладене суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так судом встановлено, що 04.07.2022 року Державним виконавцем Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69330526 накладено на боржника ОСОБА_1 арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року позивачу при подачі адміністративного позову у справі відстрочено сплату судового збору на підставі положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За подання адміністративного позову у справі позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 163 746,00 грн. (82 постанови про адміністративне правопорушення та 83 постанови про відкриття провадження, що в загальному становить 165 окремих немайнових позовних вимог (165х992,40 грн.)).

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне суму судового збору за подання адміністративного позову у справі стягнути з позивача у розмірі 160 768,80 грн. на користь Державного бюджету України на р/р UA4015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

А також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті та 1984,80 грн. суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань з Ширяївського відділу виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Державного бюджету України на р/р UA4015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, що є співмірним до задоволених позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Ширяївського відділу виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними дії та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії по зверненню Державною службою України з безпеки на транспорті до виконання постанови ВМ№00003544 від 15.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за порушення ПДР.

Визнати протиправними та скасувати постанови Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження №69340011 від 07.07.2022 року та №69342509 від 07.07.2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України на р/р UA4015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 160 768,80 грн.

Стягнути з суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Державного бюджету України на р/р UA4015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Стягнути з суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань з Ширяївського відділу виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Державного бюджету України на р/р UA4015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, )

Відповідач-2 Ширяївський відділ виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (66800, Одеська область, смт. Ширяєве, вул. Соборна, будинок 158).

Суддя Іванов Е.А.