Справа № 340/3027/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 340/3027/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 року, (суддя суду першої інстанції Черниш О.А.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/3027/20 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Надія" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 174 948 грн. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку;

- форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 510 грн. за ненадання контролюючому органу копій документів при здійсненні податкового контролю.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що СТОВ «Надія» здійснювала відпуск ПММ для власних потреб на користь підприємства, що надавало послуги позивачеві з уборки врожаю. За таких обставин, позивач не повинен реєструватись платником акцизного податку, відтак до нього безпідставно було застосовано штраф.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Надія" з 25.02.2000 року зареєстроване як юридична особа. Основним видом його економічної діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

У 2017 2019 роках позивач перебував на обліку як платник єдиного податку четвертої групи.

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у грудні 2019 року - січні 2020 року проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ "Надія" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року, іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, про що складено акт №3/11-28-05-01/03758016 від 13.01.2020 року.

Згідно з висновками цього акту у ході перевірки встановлено зокрема такі порушення:

- п.14.212 п.14.1 ст.14, п.117.3 ст.117 ПК України;

- п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України.

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено зокрема такі податкові повідомлення-рішення:

- форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.117.3 ст.117 Податкового кодексу України за порушення пп. 212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 174 948 грн. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку;

- форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України за порушення п.85.2, п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510 грн. - за ненадання контролюючому органу копій документів при здійсненні податкового контролю.

Позивач оскаржував ці податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Рішенням ДПС у Кіровоградській області №13633/6/99-00-08-06-01-06 від 16.04.2020 року вказані податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з адміністративним позовом про скасування казаних податкових повідомлень рішень.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що операція із заправлення пальним техніки, що належить іншим особам (виконавцям), винайнятої замовником для виконання робіт (отримання послуг) на умовах договору про надання послуг, належить до операцій з реалізації пального. Суб`єкт, який здійснює такі операції (замовник), є платником акцизного податку. Також суд виходив з того, що позивачем під час перевірки не було надано первинних документів в повному обсязі, відтак до нього правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

Відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання (абзац 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Тобто суб`єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені підпунктом 14.1.212 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Кодексу є платником акцизного податку.

Згідно з підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців, до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Отже, особа (платник податку), яка планує здійснювати будь-які операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, зобов`язана до початку здійснення таких операцій зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та в подальшому складати акцизні накладні на обсяги реалізації.

Пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України встановлено, що здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Виходячи з системного аналізу вищевикладеного, колегія суддів вважає, що при вирішенні даної справи визначальним є встановлення і дослідження обставин щодо здійснення позивачем реалізації палива.

Згідно з пунктом 3.1.3 акту перевірки контролюючий орган установив, що СТОВ "Надія" у 2017 році здійснювало передачу (відпуск, відвантаження) пального для заправки техніки, що належить виконавцям, які надавали сільськогосподарські послуги із вирощування та збирання сільськогосподарської продукції врожаю 2017 року, зокрема СФГ " ОСОБА_1 ", з яким позивач уклав договір про надання послуг №2 від 01.08.2017 року.

Загалом у липні жовтні 2017 року СТОВ "Надія" списано дизельне паливо для забезпечення роботи сільськогосподарської техніки відповідно до умов цих договорів у кількості 11 139 л на суму 174 948 грн.

Відповідач не ставить під сумнів той факт, що відпуск палива відбувався позивачем для потреб забезпечення виконання послуг в рамках укладеного договору про уборку урожаю, тобто ПММ були використані фактично для власних потреб.

На думку податкового органу, з чим погодився і суд першої інстанції, списання ПММ, в тому числі для забезпечення надання послуг спожитих позивачем, є об`єктом оподаткування акцизним податком, відтак позивач повинен був зареєструватись платником відповідного податку та сплачувати його.

Натомість з урахуванням вимог підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 та підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність твердження контролюючого органу щодо обов`язку реєстрації позивача як платника акцизного податку, оскільки при здійсненні господарських операцій на виконання вказаних умов договору про уборку урожаю реалізація пального позивачем не здійснювалася.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що в розумінні Податкового кодексу України реалізація пального - це будь-які операції, які передбачають передачу (перехід) права власності за плату або без такої, крім випадків (відпуску) пального на підставі договорів зберігання.

У цій справі судами встановлено, що пальне використовується виключно для власних потреб і позивач не укладав будь-яких договорів, відповідно до абзацу 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, спрямованих на реалізацію пального. Тобто відпуск пального не здійснювався з метою переходу права власності або права розпорядження ним на користь третіх осіб. Мета відпуску пального полягала у його використанні для власної господарської діяльності позивача

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 825/1391/17 та від 09.04.2019 у справі № 819/567/18.

На користь такого висновку свідчить також змістове уточнення законодавцем правового регулювання відносини, що виникають у сфері справляння акцизного податку, Законом України від 18.12.2019 № 391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку». Вказаним Законом доповнено підпункт 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України переліком випадків, які не вважаються реалізацією пального і до яких, зокрема, відносяться операції з фізичного передання (відпуску, відвантаження) пального на митній території України при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислового перероблення. Зокрема, до власного споживання відносяться операції із заправлення пальним за договорами підряду при одночасному виконанні певних умов.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду від 29.06.2022 року в адміністративній справі №240/7386/19.

Щодо посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 13.11.2020 у справі № 804/7119/16 суд зазначає, що у вказаній постанові не зроблено висновків щодо застосування норм матеріального права в аналогічних правовідносинах, адже в справі № 804/7119/16 предметом оскарження виступала податкова консультація, а не правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення рішення щодо застосування штрафних санкцій на підставі п. 117.3 статті 117 Податкового кодексу України.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 174 948 грн. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку підлягає скасуванню.

Щодо правомірності та обґрунтованості податкового повідомлення рішення форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 510 грн. за ненадання контролюючому органу копій документів при здійсненні податкового контролю суд зазначає наступне.

Пунктом 44.1, 44.3 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пунктів 85.4, 85.6 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно з пунктом 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

У ході планової виїзної перевірки позивач на запити контролюючого органу від 24.12.2019 року та від 03.01.2020 року не надав усі витребувані документи, про що складено акт №1/11-28-05-01/03758016 від 03.01.2020 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції шодо правомірним накладення на позивача штрафу, передбаченого п.121.1 ст.121 ПК України, та не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги СТОВ «Надія», скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 174 948 грн. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку та прийняти нову постанову про задоволення позову в цій частині. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Судом апеляційної інстанції прийнято рішення про задоволення позовних вимог СТОВ «Надія» всього на суму 174 948 грн., що становить 99.70% від ціни позовних вимог в цьому провадженні. При поданні апеляційної скарги заявником сплачено судовий збір у розмірі 3947.81 грн.

Отже, судовий збір, що підлягає стягненню на користь позивача становить 3935.96 грн..

Керуючись ст. 243, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 року в адміністративній справі №340/3027/20 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 174 948 грн. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку та прийняти нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "ПС" №1 від 03.02.2020 року, яким до СТОВ "Надія" застосовано штраф у розмірі 174 948 грн.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 року залишити без змін.

Стягнути на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» суму судового збору у розмірі 3935.96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук