Справа № 160/9152/22
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/9152/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Іотова А.О.

за участі представників відповідача Панасенко Л.А., Лісового А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2022 року в адміністративній справі № 160/9152/22 (суддя І інстанції Маковська О.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради про скасування розпорядження, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- скасувати Розпорядження селищного голови про звільнення з займаної посади від 11.11.2021 № 450-К;

- поновити її на роботі на посаді начальника фінансового відділу Криничанської селищної ради;

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.11.2021 до дня поновлення на роботі;

- стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу;

- стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено, позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших причин пропуску строку та доказами поважності причин його пропуску. (а.с. 56-57)

На виконання вимог ухвали суду від 19.07.2022 до суду надійшло від позивача клопотання про поновлення пропущеного строку, яке обґрунтовано тим, що з оскарженим наказом позивач ознайомилась 31.01.2022, а тому граничний строк звернення до суду спливає 01.03.2022. Представник позивача зазначає, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, а тому, на її думку, вказана обставина є поважною причиною для поновлення строків звернення до суду. (а.с. 62-63)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2022 року в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено, адміністративний позов повернуто позивачеві на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України. (а.с. 64-65).

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач про своє порушене право та про підстави звільнення дізналась 15.11.2022. Крім того, вона перебувала на робочому місці 16.11.2021 та 17.11.2021, що свідчить про наявність у неї можливості ознайомитись з оскаржуваним розпорядженням і отримати копію трудової книжки в межах визначеного строку звернення до суду, в разі якщо вона мала намір оскаржити своє звільнення. Позивачем не наведено жодних обставин, які пов`язані із введеним в Україні воєнним станом та які ускладнювали позивачу або його представнику - адвокату, звернутися до суду з даним позовом в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Не погодившись з таким судовим рішенням суду першої інстанції, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 3 серпня 2022 року, поновити строк для подачі позову і відкрити провадження у справі.

В обґрунтування скарги зазначила, що 15.11.2021 дізналась про існування оскаржуваного наказу про звільнення. Водночас, ознайомлена з ним у встановленому законом порядку не була. Ознайомили її з наказом про звільнення 31.01.2022 і в той же день їй було видано трудову книжку, про що є відмітка у її особовій справі, отже місячний термін звернення до суду спливає 01.03.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій її позиція співпадає з позицією, викладеній в апеляційній скарзі.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позов.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у даній справі є скасування Розпорядження селищного голови про звільнення з займаної посади від 11.11.2021 № 450-К, поновлення на роботі на посаді начальника фінансового відділу Криничанської селищної ради; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.11.2021 до дня поновлення на роботі і моральну шкоду.

Відповідно до зазначеного вище Розпорядження позивача 12.11.2021 звільнено з посади начальника фінансового відділу Криничанської селищної ради згідно з її заявою за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. (а.с. 19)

Щодо посилань позивача на те, що з оскарженим наказом вона ознайомилась лише 31.01.2022, на підтвердження чого нею до матеріалів справи додано заяву від 31.01.2022, адресовану відповідачу, то суд зазначає, що вказана заява свідчить виключно про бажання особи отримати копію оскаржуваного розпорядження, але ні в якому разі не свідчить про дату ознайомлення з ним. Із зазначеним вище розпорядженням позивач ознайомлена 11.11.2021, про що свідчить її власноручний підпис на зворотному боці розпорядження. (а.с. 111).

Позивачем не зазначено, які об`єктивні та непереборні обставини завадили їй звернутись до відповідача з відповідною заявою в межах встановленого законом строку звернення до суду, оскільки про своє звільнення позивач дізналась 11.11.2021, а із заявою про отримання копії розпорядження звернулась лише 31.01.2022.

Судом також враховано, що навіть після свого звільнення позивач перебувала на робочому місці 15.11.2021, 16.11.2021 та 17.11.2021 (як зазначено в позовній заяві), при цьому вже 15.11.2021 вона знала про наявність спірного розпорядження, про що також зазначено в позові, що свідчить про можливість у випадку наявності бажання отримати оскаржене розпорядження та копію трудової книжки в межах визначеного строку звернення до суду, в разі якщо вона мала намір оскаржити своє звільнення.

Разом з тим, наданими відповідачем доказами підтверджено неможливість видати на руки позивачу копію Розпорядження селищного голови від 11.11.2021 № 450-К у зв`язку з її відмовою. (а.с. 111 зв. бік, 112, 114)

Суд також зауважує, що навіть якщо вважати, що про своє порушене право та про підстави звільнення позивач дізналась 31.01.2022, то вона все одно пропустила місячний строк звернення до суду, оскільки з позовом звернулась лише 30 червня 2022 року, тобто через п`ять місяців.

Щодо доводів позивача про введення воєнного стану, як підстави поважності причин пропуску строку звернення, суд зазначає таке.

Дійсно відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та діяв як на час подання позову, так і на час постановлення спірної ухвали суду.

Суд зазначає, що позивачем не наведено жодних обставин, які пов`язані із введеним в Україні воєнним станом і які ускладнювали позивачу або його представнику адвокату звернутися до суду з цією позовною заявою в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Посилання лише на факт введеного в Україні воєнного стану не може бути поважною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, оскільки пропуск строку повинен бути безпосередньо пов`язаний з обставинами, які істотно ускладнювали звернення до суду у встановлений законом строк та, які, в свою чергу, неопосередковано пов`язані з введеним воєнним станом в державі.

Слід зауважити, що після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні будь-яких змін щодо процесуальних строків, зокрема для звернення до суду, до КАС України не вносились.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно відмовлено у клопотанні позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо спливу строку звернення до суду.

З огляду на викладене колегія вважає, що наведені позивачем підстави в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, є неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 242, 243, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2022 року в адміністративній справі № 160/9152/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко