Справа № 340/341/23
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позову без розгляду
20 лютого 2023 року м. Кропивницький справа №340/341/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Жук Р.В., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи
за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ), яка полягає у неприйнятті наказу про дострокового звільнення в запас солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на підставі пп г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) прийняти наказ про дострокове звільнення в запас солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на підставі пп г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Ухвалою суду від 02 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
У встановлений судом строк до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Позивач вважає, що дізнався про порушення свого права у грудні 2022 року, уколи під час ознайомлення з матеріалами справи 340/3992/22 виявив акт обстеження сімейного стану військовослужбовця, у якому комісія дійшла висновку, що сімейні обставини не підпадають під дію пп "г" п.2 ч.4 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі розумного строку.
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2022 року, представником позивача отримано лист від відповідача №1097 від 11 серпня 2022 року, яким було відмовлено у звільненні в запас.
Тобто, 17 серпня 2022 року є днем, коли позивач дізнався про порушення свої прав.
Останнім днем звернення до суду із цим позовом було 19 вересня 2022 року.
Позовну заяву подано 27 січня 2023 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.
Суд зазначає, що фактично позивач дізнався про порушення свої прав 17 серпня 2022 року, оскільки саме листом відповідача №1097 від 11 серпня 2022 року було відмовлено в задоволені рапортів позивача в незалежності від послідовності їх розгляду.
З вказаного листа вбачається, що обґрунтовуючи прийняте рішення нормами законодавства відповідач вказав "...відсутні правові підстави для реалізації обох рапортів солдата ОСОБА_1 ".
Суд зазначає, що акт обстеження - це службовий документ, який перш за все підтверджує сам факт проведення обстеження, а по-друге - є носієм доказової інформації при подальшому розгляді питання стосовно дострокового звільнення військовослужбовця зі строкової служби, повноваження щодо розгляду якого покладено на відповідача-1 та відповідача-2.
Таким чином, акт обстеження сімейно-майнового стану військовослужбовця є документом, який сам по собі не породжує правових наслідків для позивача, а лише засвідчує факти, встановлені під час проведення сімейно майнового стану військовослужбовця. Офіційним письмовим документом, який породжує права та обов`язки як позивача так і військовослужбовця є прийняті за результатами розгляду такого акту рішення та/або дії ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В даному випадку бере відлік строку звернення до суд від конкретно прийнятих рішень відповідача, чим і являється лист в №1097 від 11 серпня 2022 року, з якого заявнику стало відомо про результат розгляду його рапорту та прийняте рішення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії","Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

В свою чергу, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Суд зазначає, що акт обстеження не є доказом в розумінні ст.72-76 КАС України, який підтверджує поважність причин пропуску строку звернення до суду. Даний акт не встановлює наявність обставин (фактів) та не містить інформацію щодо причин пропуску строку викладених ОСОБА_1 у своїх заявах, оскільки початку перебігу строку звернення до суду починається з момоенту коли останній дізнався про порушене право з листа №1097 від 11 серпня 2022 року.
Приписами ч. 1 ст. 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Ключовою є фраза "з поважних причин" а отже, це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача тобто, якщо строк був пропущений з поважних причин це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.
Слід зазначити, що процесуальний Закон не дає визначення терміну «поважні причини». Між тим в Рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 року по справі № 6-26370кс04 (№ в ЄДРСРУ 135558) вказане наступне: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".
З урахуванням сукупності викладених обставин та відсутності відповідних доказів на їх підтвердження, щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві
Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Разом з тим, суд роз`яснює, що згідно з ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Більше того, позивач не позбавлений права повторного звернення до відповідача з відповідним рапортом в порядку, встановленому чинним законодавством.
Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 - неповажними.
Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Суддя
Кіровоградського окружного
адміністративного суду Р.В. Жук