Справа № 640/28988/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Чернігів Справа № 640/28988/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Кошка І.Ю.,

представника позивача Осипчука П.В.,

представника відповідача Маюри А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом акціонерного товариства "Хімтекстильмаш" до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Пенсійний фонд України про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Хімтекстильмаш» звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 35 від 28.09.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про застосування відносно структурного підрозділу Дослідного заводу Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким структурному підрозділу Дослідний завод Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» за період з 01.03.2011 по 08.09.2021 було нараховано штрафну санкцію (у розмірі 10%) у сумі 37 657,47 грн та пеня (0,1% на суму недоїмки і фінансових санкцій) у сумі 1 631 609,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні № 35 від 28.09.2021 безпідставно нараховано штрафні санкції у вигляді штрафу та пені за несвоєчасно сплачені страхувальником страхові внески, оскільки підстава (п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») на момент винесення такого рішення в діючому законодавстві відсутня.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 позовну заяву акціонерного товариства "Хімтекстильмаш" до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Пенсійний фонд України про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

17.11.2022 до суду від представника акціонерного товариство "Хімтекстильмаш" надійша заява про усунення недоліків позову з додатками. Позивач надав належним чином оформлену позовну заяву з доданими документами у відповідності до вимог статей 94, 160 КАС України, відтак усунув недоліки позову.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Ухвалою суду від 13.12.2022 заяву позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов заперечував щодо задоволення позову та вказав, що нараховані згідно оскаржуваного рішення пеня та фінансові санкції, які застосовані до позивача, стосуються несвоєчасної сплати нарахованих ним страхових внесків за період з 21.09.2009 по 08.09.2021, що підтверджується розрахунком фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 1-5% (розділ 1), розрахунком фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42% (розділ 1), карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників (32%, 4%, 42%) Розділ 1 та карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників (1-5%) Розділ 1. Оскільки заборгованість позивача стосується періоду нарахованих страхових внесків до 01.01.2011, з урахуванням п.7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI та Закону № 1058-IV вбачається, що саме Головне управління є належним суб`єктом, який наділений повноваженнями застосовувати фінансові санкції за несплату (несвоєчасну сплату) страхових внесків. У зв`язку з чим, Головне управління правомірно застосувало до позивача фінансові санкції, зокрема, нарахувало штраф та пеню за несвоєчасну сплату ним страхових внесків за період з 01.03.2011 по 08.09.2021.

У відповіді на відзив позивач заперечував щодо доводів відповідача та вказав, що відповідно до пункту 9 прим 11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

У доповненні до відзиву на позов відповідач вказав, що Головне управління при винесенні рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду № 35 від 28.09.2021 керувалося приписами пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції, що діяла до 01.01.2011.

У відповіді на доповнення до відзиву позивач заперечував щодо розрахунку пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42%.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити, відповідач заперечував щодо позову та просив відмовити у його задоволенні.

Пенсійний фонд України направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі його представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення та доводи сторін, судом встановлено таке.

Акціонерне товариство «Хімтекстильмаш» зареєстровано виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 30.12.1994, про що в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис від 11.11.2005. З 24.01.1995 перебуває на обліку в органах податкової служби /а. с. 4-5, 63/.

30 вересня 2021 року AT «Хімтекстильмаш» було отримано рішення № 35 від 28 вересня 2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду. Відповідно до вказаного рішення структурному підрозділу Дослідний завод Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» за період з 01.03.2011 по 08.09.2021 було нараховано штрафну санкцію (у розмірі 10%) у сумі 37 657,47 грн та пеню (0,1% на суму недоїмки і фінансових санкцій) у сумі 1 631 609,67 грн /а. с. 66/.

Відповідно до рішення вказані штрафні санкції нараховані на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що винесено з порушенням норм діючого законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи цей спір, суд застосовує Закон України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі також - Закон №1058-ІV), Закон України ''Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування'' №2464-VI від 08.07.2010 (надалі також - Закон №2464-VI) та Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджену постановою правлінні Пенсійного Фонду України за №21-1 від 19.12.2003 (надалі, також - Інструкція №21-1), у редакціях чинних на час спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону №1058 визначено, що страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частин 6 і 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітнім періодом є календарний місяць.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до підпункту 5.1.4. пункту 5.1. статті 5 Інструкції №21-1 нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Слід зазначити, що згідно з вимогами частини 2 статті 106 Закону №1058-ІV (в редакції закону яка діяла до 01.01.2011) суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону №1058-ІV передбачалося, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 12 статті 106 Закону №1058-ІV нарахування пені, передбаченої частинами дев`ятою і десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

Вказані норми також кореспондуються із нормами Інструкції № 21-1, а саме абзацом першим підпункту 9.3.2 пункту 9.3 розділу 9 вказаної Інструкції та абзацом першим пункту 10.1 розділу 10 Інструкції.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, позивачем несвоєчасно сплачено страхові внески, у результаті чого ГУ ПФУ в Чернігівській області на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' прийнято рішення № 35 від 28.09.2021 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

AT «Хімтекстильмаш» мало заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 4 616 003,54 грн., в тому числі борг по страхових внесках, фінансових санкціях та пені становив 463 072,58 грн, заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій 202 126,74 грн, по відшкодуванню витрат на виплату пенсій науковим працівникам 3 950 804,22 грн, що підтверджується актом-звірення заборгованості станом на 31.07.2021 /а. с. 153/.

Страхові внески сплачувались підприємством частково і з порушенням строків сплати, тому на кінець базових періодів воно мало заборгованість, яка виникла з лютого 2009 року, про що свідчать картки особових рахунків платника /а. с. 142-143, 148-149/.

При винесенні рішення відповідачем враховано період заборгованості з 21.09.2009 до 12.04.2013.

Розрахунок заборгованості здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на підставі даних картки особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників (1%-5%) Розділ 1 та картки особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників (32%, 4%, 42%) Розділ 1 в автоматизованому режимі /а. с. 148-149, 142-143/.

Щодо доводів позивача стосовно здійсненого ГУ ПФУ в Чернігівській області розрахунку фінансових санкцій та пені на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058-ІV, який виключений на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VІ від 08.07.2010, який набрав чинності з 01.01.2011, суд зазначає таке.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058-IV в редакції, яка діяла до 01.01.2011, передбачалося, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Із набранням чинності з 01.01.2011 Закону №2464-VІ наведена вище норма матеріального права із Закону №1058-ІV була виключена.

Водночас згідно абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом 6 цього ж пункту Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VІ встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Закону.

Відповідно до пункту 9.1. Інструкції № 21-1 до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.

Згідно з положеннями пункту 9.3 Інструкції № 21-1 фінансові санкції за порушення норм законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування накладаються на страхувальника відповідно до частини дев`ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції, що діяла до 1 січня 2011 року.

Виходячи з аналізу вказаних вище правових норм, за органами Пенсійного фонду України, після набрання чинності Закону № 2464-VІ, збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату заборгованості по страхових внесках, яка виникла до 1 січня 2011 року.

Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 19.09.2020 у справі № 805/1452/16-а.

В силу вимог частини 5 статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до даних спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаних постановах Верховного Суду України.

Також суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи нараховані згідно з оскаржуваним рішенням № 35 від 28.09.2021 пеня та фінансові санкції, які застосовані до позивача, стосуються несвоєчасної сплати нарахованих ним страхових внесків за період з 21.09.2009 до 08.09.2021.

Нарахування пені позивачу підтверджується розрахунком фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 1-5% (розділ 1), розрахунком фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42% (розділ 1) /зворот. а. с. 90-91, 92-93; 96-97, 98-99; 100-101/.

Проте суд не погоджується з твердженням відповідача, що ним правомірно застосовано до позивача фінансові санкції, зокрема, нараховано пеню за несвоєчасну сплату позивачем страхових внесків за період з 01.03.2020 по 08.09.2021, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 9 прим 11.2. розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Отже, враховуючи викладену правову норму, відповідачем протиправно нараховано позивачу пеню за період з 01.03.2020 по 08.09.2021, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про визнання протиправним та скасування рішення № 35 від 28.09.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про застосування відносно структурного підрозділу Дослідного заводу Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, в частині нарахування структурному підрозділу Дослідний завод Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» пені (0,1% на суму недоїмки і фінансових санкцій) з 01.03.2020 по 08.09.2021, а в іншій частині рішення скасуванню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає стягненню сплачений акціонерним товариством "Хімтекстильмаш" судовий збір у розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн 00 коп.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 35 від 28.09.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про застосування відносно структурного підрозділу Дослідного заводу Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, в частині нарахування структурному підрозділу Дослідний завод Відкритого акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» пені (0,1% на суму недоїмки і фінансових санкцій) з 01.03.2020 по 08.09.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь акціонерного товариства "Хімтекстильмаш" судовий збір у розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Акціонерне товариство "Хімтекстильмаш", вул.Івана Мазепи, 110,м.Чернігів,14001, .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Пенсійний фонд України, вул.Бастіонна, 9,м.Київ,01601, .

Повний текст рішення суду виготовлено 16 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Заяць