Справа № 600/4261/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 р. м. Чернівці Справа №600/4261/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 12.10.2022 №00969 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надміру виплачених сум пенсій за пенсійною справою №;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повернути позивачу в повному обсязі кошти, які були утримані з його пенсії як надміру виплачені за період з 01 листопада 2022 року та припинити стягнення з пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з 2021 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Вказував, що у жовні 2022 року на адресу позивача надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 21.10.2022, в якому повідомлено про те, що йому було надмірно виплачено пенсію у розмірі 52081,26 грн за період з 02.03.2022, під час проходження служби цивільного захисту на період воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану".

У зв`язку із цим, що відповідачем прийнято рішення від 12.10.2022 №009969 про утримання з нього надміру виплачених коштів. Листом від 31.10.2022 позивача повідомлено про те, що утримання буде розпочато з листопада 2022 року у розмірі 20 % пенсії (до повного погашення).

Позивач вважає, що дане рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а суми, що були відраховані із його пенсії на підставі цього рішення, підлягають поверненню йому в повному обсязі.

Зокрема, позивач посилаючись на ст.103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вказував, що підставами для утримання відповідачем зайво сплачених сум пенсії можуть бути лише зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Крім того, позивач звертав увагу на приписи ст. 1215 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата була проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив проти позову в якому зазначив, що оскаржуване позивачем рішення прийняте в межах повноважень та у спосіб визначений законом.

Вказував, що оскільки позивачем не виконано взяті на себе зобов`язання, зазначені у заяві про призначення пенсії від 18.01.2022 щодо не повідомлення Головне управління про поновлення на службі, то як наслідок виникла переплата пенсії за період з 02.03.2022 по 27.07.2022 в сумі 52081,26 грн.

Вказував, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Ухвалою суду від 19.12.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 18.12.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

12.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №00969, яким встановлено, що за період з 02.03.2022 по 27.07.2022 позивачу надмірно виплачена пенсія в сумі 52081,26 грн.

У зв`язку із зазначеним, відповідно до ч. 2 статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вирішено утримувати з позивача переплату у розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з грудня 2022 року до повного погашення.

Листом від 21.10.2022 №2400-1703-8/35902 відповідач повідомив позивача про те, що перевіркою пенсійної справи встановлено, що позивача прийнято на службу цивільного захисту з 02.03.2022 (на період воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану").

З огляду на викладене, за період з 02.03.2022 по 27.07.2022 виникла переплата пенсії в сумі 52081,26 грн.

Листом від 31.10.2022 №2400-1703-8/36756 позивача повідомлено про те, що утримання надміру, виплачених коштів, загальна сума яких складає 5941,50 грн буде розпочато з листопада поточного року в розмірі 20 % пенсії (до повного погашення) на підставі рішення від 12.10.2022 року №00969 відповідно до статті 59 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись із рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій, позивач

звернувся до суду із даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з метою визначення принципів, засад і механізмів функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел ухвалено Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею ст. 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-XII) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 2 Закону № 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Тобто, приписами вищевказаного Закону пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу, зокрема, до органів та підрозділів цивільного захисту, виплата пенсій на час їх служби припиняється.

Статтею 16 Закону №1058-IV передбачено обов`язок застрахованих осіб повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (надалі - Закон №1788-ХІІ) пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 103 Закону №1788-XII визначено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Із системного аналізу вказаної норми вбачається, що сума пенсії, яка надміру виплачена, повертається лише у двох випадках: виплата пенсії внаслідок зловживань з боку пенсіонера та/або подання страхувальником недостовірних відомостей. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

При цьому, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Згідно з абзацом 2 пункту 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846), (далі також - Порядок №22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи-підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку №22-1 у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Аналіз наведеного вище дає підстави для висновку, що на пенсіонера покладається обов`язок подання відповідної заяви про дату працевлаштування до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №161/3927/17 та від 07.10.2019 у справі №555/536/17, від 27.03.2020 у справі №757/38162/14-а, від 31.03.2020 у справі №569/14896/16-а та від 30.04.2020 у справі №676/1176/17.

Судом встановлено, що згідно з витягу із наказу Головного управління ДСНС України у Чернівецькій області від 17.12.2021 №215 старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 старшого механіка-водія-радиста інженерного відділення групи ліквідації наслідків аварій частини спеціальних та аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення звільнено із служби в запас Збройних Сил за пунктом 176 підпунктом з 17.12.2021.

На підставі вказаного наказу та подання про призначення пенсії від 18.01.2022 №6901-369/6910 позивачу призначено пенсію за вислугу років.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.01.2022 позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заяву-зобов`язання, в якій у випадку працевлаштування (його або дружини, на яку призначається надбавка) на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності при зміні сімейного стану, в разі призначенні йому чи членам його сім`ї та утриманців пенсії, надбавки або допомоги чи виникнення інших обставин, що спричиняють припинення виплати надбавки, зобов`язується в 3-денний термін повідомити про це Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Наказом Головного управління ДСНС України у Чернівецькій області від 02.03.2022 №44 колишнього старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який уклав контракт про перебування у резерві служби цивільного захисту до настання граничного віку прийнято на службу цивільного захисту (на період воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні"), зараховано в кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій, присвоєно спеціальне звання старший прапорщик служби цивільного захисту та за його згодою призначено старшим механіком-водієм-радистом інженерного відділення групи ліквідації наслідків аварій частини спеціальних та аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення з 2 березня 2022 року.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, не заперечував факт призначення його з 02.03.2022 на службу цивільного захисту та отримання в цей час пенсію за вислугу років.

Згідно матеріалів справи, копію наказу Головного управління ДСНС України у Чернівецькій області від 02.03.2022 №44 отримано відповідачем 22.09.2022, про що свідчить відповідний напис працівника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на наказі.

Проте, обов`язку щодо своєчасного повідомлення відповідача про поновлення на службі позивач не виконав.

З огляду на неналежне виконання позивачем своїх обов`язків, у період 02.03.2022 по 27.07.2022 виникла переплата пенсії позивачу в розмірі 58022,76 грн.

Разом із цим, суд звертає увагу позивача на те, що Законом України від 08.07.2022 №2379-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту осіб рядового та начальницького складу та умов проходження служби цивільного захисту" внесено зміни до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно яких: перше та друге речення частини третьої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399; 2014 р., № 20-21, ст. 746; 2021 р., № 29, ст. 234) викладено в такій редакції: "Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення".

Виплата пенсії пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за Законом №2262, які проходять службу цивільного захисту поновлюється після їх звернення до органу Пенсійного фонду України та надання документів про проходження служби цивільного захисту у строки, передбачені статтею 51 закону №2262, але не раніше 27.07.2022 (дата набрання чинності Закону №2379).

Отже, Законом України від 08.07.2022 №2379-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту осіб рядового та начальницького складу та умов проходження служби цивільного захисту" встановлено певні обмеження щодо дати поновлення виплати пенсії пенсіонерам, які проходять службу цивільного захисту.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно визначено період переплати позивачу пенсії в розмірі 58022,76 грн, а саме з 02.03.2022 (дата призначення позивача на службу цивільного захисту) по 27.07.2022 (дата набрання чинності Законом №2379).

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір відрахувань пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати з пенсії може бути відраховано не більше як 50 % її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. В усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більше як 20% пенсії.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 12.10.2022 №00969 про утримання надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20% пенсії щомісячно з грудня 2022 року до повного погашення прийнято відповідачем у відповідності до норм чинного законодавства та в межах наданих відповідачу повноважень.

Відтак, з урахуванням вищевикладених обставин, оцінюючи в сукупності обставини справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність оскаржуваного рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58022).

Суддя В.О. Григораш