Справа № 380/7569/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7569/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375;

- зобов`язати відповідача здійснити, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу доплати за службу в нічний час в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 2015 року проходить службу в Головному управлінні Національної поліції у Львівській області. Із листа начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Львівській області позивач дізнався, що йому не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.217, доплату до грошового забезпечення у розмірі 10% посадового окладу за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 та не нараховано і не виплачено у повному розмірі доплату за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 23.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позову заперечує. Вказує, що в первинній редакції Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 не було передбачено, що індексації підлягає грошове забезпечення поліцейських. Таке положення було додане до Порядку №1078 постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782, яка набрала чинності 24.10.2017. Відповідач переконаний, що на виплату додаткової доплати, передбаченої Постановою №375 мають право ті поліцейські, які, внаслідок забезпечення життєдіяльності населення, мають з ним безпосередній контакт. Оскільки позивачем не додано доказів того, що він був задіяний у виконанні заходів із забезпечення життєдіяльності населення, відповідні вимоги відповідач вважає такими, що не підлягають задоволенню. Також покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт виконання позивачем службових обов`язків у нічний час. Крім того, відповідач вказує, що Головне управління Національної поліції у Львівській області є новоствореною юридичною особою і не є правонаступником ГУ МВС України Львівської області.

Ухвалою суду від 17.08.2022 витребувано у Головного управління Національної поліції у Львівській області:

- належним чином засвідчені копії довідок обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час в період з січня 2015 року по жовтень 2017 року за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку №260, або інші докази несення позивачем служби у нічний час з зазначенням кількості нічних змін, годин тощо;

- інформацію про розмір посадового окладу ОСОБА_1 ;

- інформацію щодо залучення ОСОБА_1 до несення служби щодо забезпечення життєдіяльності населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у період 01.02.2021 по 31.12.2021;

- посадову інструкцію ОСОБА_1 .

Витребувані матеріали надійшли до суду 01.09.2022 за вхідним номером №56621 та 05.10.2022 за вхідним номером №63475.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з спеціальним жетоном №0062370 ОСОБА_1 є старшим лейтенантом поліції.

З довідки про нараховану і виплачену індексацію грошового забезпечення на час служби в ГУ НП у Львівській області встановлено, що за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

З довідки про нараховану і виплачену доплату за службу в нічний час встановлено, що доплата за період з січня 2015 року по січень 2017 року така доплата позивачу не виплачувалась, у лютому 2017 року виплачено 253,58 грн, у березні 2017 року 220,50 грн, у квітні 2017 року 211,20 грн, у травні 2017 року 254,21 грн, у червні 2017 року 253,58 грн, у липні 2017 року 221,89 грн, у серпні 2017 року 240,00 грн, у вересні 2017 0,00 грн, у жовтні 2017 року 210,00 грн.

Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Львівській області у листі від 03.02.2022 №П-5/Аз/17/01-2022 повідомило, що доплата до грошового забезпечення на період дії карантину за січень 2021 року нарахована і виплачена з фінансування за липень 2021 року у сумі 1226,00 грн. За період з 01.02.2021 по 31.12.2021 доплата до грошового забезпечення на період дії карантину не нараховувалась, тому що до УФЗБО не надходила інформація (відомості) щодо здійснення позивачем поточного контролю за перебуванням особи в місці самоізоляції; здійснення поточного контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях, контролю за дотриманням умов самоізоляції особами з підтвердженим випадком COVID-19 та контактними особами, які перебувають на самоізоляції відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звренувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Визначаючись щодо задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, суд виходить з такого.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Закон №580-VIII набрав чинності 07.11.2015.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Закону №580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до ч.5 ст. 94 Закону №580-VIII, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ).

Згідно із абз. 2 ст. 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 6 ст. 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із ст. 3 Закону №1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, відповідно до визначення, яке міститься в абз. 3 ст. 1 Закону №1282-ХІІ індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно із ст. 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 5 Закону №1282-ХІІ, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Статтею 6 Закону №1282-ХІІ передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Виключно цим Законом регулюються питання виключення об`єктів індексації грошових доходів населення, визначених статтею 2 цього Закону.

Постановою від 17 липня 2003 року №1078 КМУ затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Порядок №1078 обумовлює правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей (п. 2 Порядку).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до абз. 8 п. 4 Порядку №1078.

Приписами п. 6 Порядку №1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати, спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Твердження відповідача щодо того, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з 01 листопада 2017 року - після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», якою абз. 5 п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, після слова «військовослужбовців» доповнено словом «поліцейських», є неприйнятними, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 та, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за доцільне зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017.

Визначаючись щодо задоволення позовних вимог позивача в частині визнання визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 та зобов`язання відповідача здійснити, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 28 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, у складі Державного бюджету України створено фонд боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України зазначеної хвороби, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину. Кошти зазначеного фонду спрямовуються на: додаткові доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а також доплати до заробітної плати окремим категоріям працівників, які забезпечують життєдіяльність населення, на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення здійснення зазначених заходів.

Кабінетом Міністрів України 29.04.2022 прийняв постанову №375, якою врегулював деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни (далі Постанова №375).

Пунктом 1 Постанови №375 встановлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 вказаної постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Пунктом 5 Постанови №375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 вказаної постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами пунктів другого, четвертого, п`ятого вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок).

У пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками» (далі бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину, передбаченого Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вказана вище доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Суд відзначає, що забезпечення життєдіяльності населення комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Судом встановлено, що позивачу виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення на період дії карантину за січень 2021 року у липні 2021 року у сумі 1226,00 грн.

За період з 01.02.2021 по 31.12.2021 доплата до грошового забезпечення на період дії карантину не нараховувалась.

Відповідач вказує, що до УФЗБО не надходила інформація (відомості) щодо здійснення позивачем поточного контролю за перебуванням особи в місці самоізоляції; здійснення поточного контролю на вулицях, парках, у інших громадських місцях, контролю за дотриманням умов самоізоляції особами з підтвердженим випадком COVID-19та контактними особами, які перебувають на самоізоляції, відповідно до вимог з постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236.

З цього приводу суд вказує, що відповідачем жодним чином не доведено різниці в специфіці роботи позивача в місяць, у якому йому було виплачено додаткову доплату за службу в особливих умовах в порівнянні з місяцями, коли позивачу така доплата не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім того, з посадової інструкції інспектора відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, копія якої міститься в матеріалах справи, випливає, що до посадових обов`язків позивача, зокрема, входить припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивної діяльності, спрямованої та запобігання вчиненню правопорушень, співпрацю поліції та громадян; складання протоколів про адміністративні правопорушення, вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях тощо.

Зважаючи на наведене, суд вказує, що посадові обов`язки позивача свідчать про те, що він бере участь у забезпечення життєдіяльності населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у зв`язку з цим перебував у безпосередньому контакті з населенням.

Водночас, відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано вказане твердження.

Щодо твердження відповідача про те, що органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах, передбачених законом України про держаний бюджет на відповідний рік, відтак ГУНП у Львівській області є бюджетною установою, яка здійснює свої видатки в межах затвердженого кошторису видатків та виділених коштів, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину, передбаченої Постановою №375, у періоди 01.02.2021 по 31.12.2021, що є предметом спору у цій справі.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення двох взаємопов`язаних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

Визначаючись щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу доплату за службу в нічний час в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року, суд виходить з такого.

Кабінетом Міністрів України 11.11.2015 затверджено постанову №988 «Про грошове забезпечення поліцейський національної поліції» (далі Постанова №988).

Згідно з п. 1 Постанови №988, грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 Постанови №988 встановлено виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, визначаються Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 №669/28799 (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку №260 та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

У позовних вимогах позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року. На підтвердження такої вимоги долучає інформацію про нараховану та виплачену доплату за службу в нічний час, з якої вбачається, що з січня 2015 року по січень 2017 року така доплата позивачу не виплачувалась, у лютому 2017 року виплачено 253,58 грн, у березні 2017 року 220,50 грн, у квітні 2017 року 211,20 грн, у травні 2017 року 254,21 грн, у червні 2017 року 253,58 грн, у липні 2017 року 221,89 грн, у серпні 2017 року 240,00 грн, у вересні 2017 0,00 грн, у жовтні 2017 року 210,00 грн.

Разом з тим, до позовної заяви не долучає копій довідок обліку несення служби в нічний час у спірний період.

У зв`язку з цим ухвалою суду від 17.08.2022 витребувано докази у Головного управління Національної поліції у Львівській області, в тому числі, належним чином засвідчені копії довідок обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час в період з січня 2015 року по жовтень 2017 року за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку №260, або інші докази несення позивачем служби у нічний час з зазначенням кількості нічних змін, годин тощо.

На виконання ухвали суду від 17.08.2022, представником відповідача повідомлено про те, що згідно з відповіддю Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 31.08.2022 « 2206/17/02-2022 довідки щодо несення служби ОСОБА_1 у нічний час за період з 07.11.2015 по 31.07.2017 не надходили, тому підстав для нарахування доплати за службу в нічний час за вказаний період не було. За більш детальною інформацією представником відповідача скеровано запит на ім`я начальника Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, однак отримання такої інформації потребує більш тривалого часу.

Згідно з відповіддю начальника Дрогобицького районного відділу поліції від 27.09.2022 №14764/52/01-2022, яка надійшла до суду 05.10.2022, ОСОБА_1 проходив службу у Дрогобицькому відділі поліції ГУПН у Львівській області на посаді дільничного інспектора міліції Дрогобицького МВ ГУМВС у Львівській області у період з 25.02.2013 по 06.11.2015.

06.11.2015 звільнений з ОСВ за п. 64 «з» та 07.11.2015 прийнятий на посаду дільничного інспектора поліції сектору дільничних інспекторів поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області.

У період часу з 07.11.2015 по 01.12.2016 позивач перебував на посаді дільничного офіцера сектору превенції Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області та у нього був вставлений 5-денний робочий тиждень, з 09:00 год. по 18:15 год. щоденно з понеділка по п`ятницю. Про залучення позивача у цей час інформація у дрогобицькому районному відділі поліції ГУНП у Львівській області відсутня.

З 01.12.2016 по 25.01.2021 позивач перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області. Під час перебування на вказаній посаді у інспектора був позмінний графік несення служби, про що кожного місяця керівником такий затверджувався та після цього ознайомлювались під підпис усі поліцейські. Станом на 07.09.2022 такі графіки у Дрогобицькому районному відділу відсутні.

Також відповідач у листі від 03.02.2022 №П-5/АЗ/17/01-2022 покликається на те, що надати копії довідок обліку несення служби в нічний час за період 2017-2020 років немає можливості, тому що термін їх зберігання 1 рік.

Суд зауважує, що строк зберігання табеля обліку використання робочого часу становить 1 рік (ст. 408 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5).

Зважаючи на те, що ні позивачем, ні відповідачем не надано довідок обліку несення позивачем служби в нічний час у період з січня 2015 року по жовтень 2017 року, які слугують підставою для нарахування відповідної доплати, у суду відсутня можливість перевірити правильність нарахування чи правомірність не нарахування доплати за службу в нічний час за спірний період.

У зв`язку з цим суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак підстав для розподілу судового збору немає.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судового збору не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Г. Григоренка, 3; ).

Суддя Сидор Н.Т.