Справа № 520/12500/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 лютого 2023 року № 520/12500/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши питання наявності підстав для відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м.Харків, майдан Свободи, Держпром 3 під, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

установив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд:

скасувати рішення № 41 від 15.11.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п.71 розділу ХV «Прикінцеві положення закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ;

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після досягнення пенсійного віку, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії згідно з пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак листом відповідач відмовив у виплаті вказаної допомоги, посилаючись на те, що посада викладача в позашкільних навчальних закладах відсутня у переліку посад, що дає право на пенсію за вислугу років, а заклад, де вона працювала відноситься до сфери управління віддулу культури. Позивач вважає, що має право на отримання одноразової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком та відповідачем протиправно відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Представник відповідача через канцелярію суду подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що підстави для зарахування до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, а відтак і до стажу, що дає право на призначення та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення», періодів роботи у дитячій восьмирічній школі мистецтв, яка відноситься до закладів управління культури, не передбачена. Відтак, стверджує, що оскільки у позивачки немає необхідного стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, затверджених Постановою № 909, права на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Закону № 1058-IV у позивачки немає.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком, призначену з 24.03.2022 року на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулась до управління із заявою, в якій просила виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 71 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Рішенням №41 від 15.11.22р. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки відповідно до п. 71 «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для отримання грошової допомоги необхідно мати для (чоловіків 35 років, для жінок 30 років) страхового стажу на посадах, шо дають право на пенсію за вислугу років, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

У зв`язку з тим, шо позивач з 26.08.1985р. по 09.09.2022р. працювала в позашкільному закладі освіти, а не в закладі освіти, мені цей період не зараховано до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення». Вказано, що згідно з переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 посада викладача, вчителя в цих закладах не передбачена.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 21 Прикінцевих положень Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом «е» статті 55 Закону № 1788 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Відповідно до пункту 71 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» (далі Порядок № 1191).

Пунктом 2 Порядку № 1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних, визначених законодавством посадах, й виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 234/13835/17.

Суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 15.11.2022 № 41 позивачці відмовлено в призначенні грошової допомоги, передбаченої пунктом 71 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю у неї 30 років стажу роботи в закладах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, визначених чинним законодавством.

До таких висновків відповідач дійшов з огляду на те, що дитяча восьмирічна школа мистецтв належить до позашкільних навчальних закладів та закладів культури, а посада викладача в позашкільних навчальних закладах Переліком № 909 не передбачена, необхідний страховий стаж 30 років на посадах, робота яких дає право на пенсію за вислугу років відсутній.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що Дитяча восьмирічна школа мистецтв відносилась до позашкільних закладів освіти, внаслідок реорганізовані на підставі постанови колегії №1 від 26.10.1987р. управління культури та відділу народної освіти виконкому Харківської обласної ради народних депутатів середньої школа №133 та дитячої школи мистецтв в школу-комплекс естетичного виховання учнів, де дітям надавалась і загальна середня освіта і мистецька освіта.

18.07.1990р. відповідно з рішенням Харківського Облвиконкому від 18.07.1990 року №231, а також наказу Управління народної освіти Харківського Облвиконкому та Управління культури Харківського Облвиконкому №479 від 07.08.1990року школа-комплекс естетичного виховання реорганізована в Ліцей мистецтв.

22.07.1997р. Ліцей мистецтв перейменовано в Ліцей мистецтв №133 (розпорядження Виконавчого комітету Київської районної ради в м.Харкові №1610 від 22.07.1997)

03.07.2002р. Ліцей мистецтв №133 перейменовано в середній загальноосвітній навчальний заклад 1-111 ступенів №133 Ліцей мистецтв. (розпорядження Виконавчого комітету Київської районної ради в м.Харкові №734 від 03.07.2002р.)

Наказом Управління освіти Харківської міської ради №27 від 25.02.2005р. та наказом Управління освіти Київської районної ради №107 від 28.02.2005р. середній загальноосвітній навчальний заклад 1-ІІІ ступенів №133 Ліцей мистецтв перейменовано в Харківський ліцей мистецтв №133 Харківської міської ради Харківської області

Рішенням 8 сесії Харківської міської ради від 06.07.2011р. №352 та наказом Департаменту освіти Харківської міської ради від 18.07.2011 №117 Харківський ліцей мистецтв №133 Харківської міської ради Харківської області перейменовано на комунальний заклад «Харківська спеціалізована школа з поглибленим вивченням окремих предметів №133 «Ліцей мистецтв» Харківської міської ради Харківської області» (довідка щодо реорганізації закладу №300-1/В від 09.09.22)

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.

Пункт 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 № 433 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Частиною 4 статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 посади викладача віднесені до педагогічних посад.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 442/456/17 дійшла наступних висновків: «[…] викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909».

Така ж позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 756/9879/16-а, від 12 квітня 2021 року у справі № 721/1053/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, суд уважає, що стаж роботи позивачки на посадах викладача дитячої восьмирічної школи мистецтв має зараховуватись до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788, а відтак й для призначення та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій.

З огляду на викладене у сукупності суд відхиляє аргументи відповідача про те, що оскільки посада викладача позашкільного навчального закладу Постановою № 909 не передбачена, то у зазначеної категорії працівників немає права на пенсію за вислугу років.

Отже, зважаючи на те, що у позивачки наявний спеціальний педагогічний стаж більше 30 років, займані нею посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 71 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 та Порядку № 1191.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, суд вважає, що у випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивачки буде скасування рішення від 15.11.2022 № 41 та зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 71 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 26.08.1985 по 09.09.2022 р (день призначення пенсії по віку) - викладачем по класу домри

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивачки за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.257-263, 293,295,297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Вийти за межі вимог

Скасувати рішення № 41 від 15.11.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п.71 розділу ХV «Прикінцеві положення закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , зарахувавши до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 26.08.1985 по 09.09.2022 р (день призначення пенсії по віку) - викладачем по класу домри у Дитячій восьмирічній школі мистецтв (з урахуванням подальшої реорганізації та перейменування учбового закладу) .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві грн) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Суддя Зоркіна Ю.В.