Справа № 675/2069/16-а
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2069/16-а
УХВАЛА

16 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в складі колегії: головуючого-судді Божук Д.А. , суддів Тарновецького І.І. , Гнап Д.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 675/2069/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області), у якому просила:

- визнати неправомірними дії Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.15 по 01.09.16 із розрахунку 80% суми заробітної плати державного службовця, включивши до заробітку для обрахунку пенсії - суми, відповідно до довідки ДФІ в Хмельницькій області від 13.09.2016 №127, складовими якої є посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці та щомісячна премія.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року та постановою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року, у задоволені позову відмовлено.

У подальшому ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою від 28.12.2022 про перегляд судового рішення Ізяславського районного суду від 14.12.2016 у справі №675/2069/16-а за виключними обставинами.

Просить відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022, скасувати постанову Ізяславського районного суду від 14.12.2016 у справі №675/2069/16-а та прийняти нову постанову, якою визнати неправомірними дії відповідача та зобов`язати правонаступника відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10 м. Хмельницький, 29013) провести перерахунок, виплатити ОСОБА_1 (ІК- НОМЕР_1 ) пенсію з 01.12.2015 по 01.09.2016 та проводити виплату в послідуючих місяцях із розрахунку 80% суми заробітної плати - 19887 грн. зазначеної у довідці ДФІ в Хмельницькій області №127 від 13.09.2016 року без обмеження її максимального розміру, та на підставі ч.3 ст.152 Конституції України (в контексті - матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку), на підставі ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в контексті - суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачує за минулий час без обмеження будь-яким строком) - відшкодувати шкоду (стягнення різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії) заподіяну з 01.12.2015 по 31.12.2022 діями/бездіяльністю суб`єкта владних повноважень в сумі 984071,35 грн. та на підставі приписів п.1 ч.1 ст.371 КАС України про присудження виплати пенсії з Пенсійного фонду України - рішення звернути до негайного виконання - у межах суми стягнення за один місяць, оскільки, мав місце факт тривалого (7 років) недоотримання пенсії в належному розмірі/

Заява обґрунтована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018(5462/17) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.01.2023 передано адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року у справі №675/2069/16-а за виключними обставинами на розгляд Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 відкрито провадження та призначено судове засідання на 16.02.2023.

Відповідач подав відзив на заяву, згідно якого просив відмовити у її задоволенні. Звертає увагу, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною, за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Вказує, що положення підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ були чинними із дня набрання чинності Законом № 889-VІІІ, зокрема з 01.05.2016, тобто і в 2016 році. За таких обставин у суду відсутні правові підстави визначати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вчинені на виконання нормативно-правових актів, які були чинними станом на дату вчинення таких дій.

Також зазначає, що у випадку, що є предметом розгляду, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає відповідного виконання.

Заявник та представник відповідача у судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 2 статті 368 КАС України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглядати заяву в порядку письмового провадження.

Дослідивши вказану заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Підставою для перегляду судового рішення заявник вказав рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018(5462/17), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.

У цьому рішенні також зазначено, що:

- підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

- Верховній Раді України внормувати перерахунок розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно частини першої статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Відповідно до змісту резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018(5462/17), підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Тобто, вказана норма залишається чинною, і втратить чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану.

Верховний Суд неодноразово розглядав справи, у яких вирішувалося питання застосування положень частини другої статті 152 Конституції України, статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» у взаємозв`язку з положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка входить до складу палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у постанові від 17.12.2019 у справі №808/2492/18 зазначив, що наявність рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки під час розв`язання спору. На час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення рішення судом закон був чинним та підлягав застосуванню. Суд також зазначив, що з тексту імперативних приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України вбачається, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом у процесі розв`язання справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. Суд дійшов висновку, що в ситуації, яка є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що входить до палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, висловив у постанові від 25.07.2019 у справі № 804/3790/17 правову позицію про те, що рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 сформував правовий висновок щодо наявності у особи, якій відмовили у задоволенні адміністративного позову, можливості перегляду такого судового рішення з підстав встановлених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, чи відсутності такої - тільки у зв`язку з тим, що вказане рішення не підлягало виконанню.

Так, Суд зазначив: «…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення». Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».

Окремо Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що заявник у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено.

З огляду на наведений вище правовий висновок, правові підстави для задоволення заяви в цьому випадку - відсутні.

Таким чином, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018(5462/17) не є підставою для перегляду постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року за виключними обставинами. Крім того, вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосовано до спірних правовідносин, що виникли до його прийняття.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року необхідно відмовити та залишити це судове рішення в силі.

Керуючись статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року відмовити.

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Судді Д.А. Божук І.І. Тарновецький Д.Д. Гнап