Справа № 160/20277/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року Справа № 160/20277/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Сумській області про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви та відстрочення сплати судового збору по справі №160/20277/22 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Державного комерційного підприємства Південукргеологія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна служба геології та надр України про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Сумській області до Державного комерційного підприємства Південукргеологія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна служба геології та надр України, в якій позивач просить суд:

- надати Головному управлінню ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, б. 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Державного комерційного підприємства Південукргеологія (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Соборний район, вул. Чернишевського, буд. 11, ) за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 року адміністративний позов було залишено без руху. Встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви у адміністративній справі №160/20227/22 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Державного комерційного підприємства Південукргеологія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна служба геології та надр України про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, на двадцять днів з дня отримання копії даної ухвали.

08.02.2023 року до суду позивачем надано клопотання про продовження строку для усунення недоліків та відстрочення сплати судового збору до вирішення справи №160/20277/22 по суті.

Стосовно клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ч. 1 ст. 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.2 ст. 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI в редакції, що буда чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі", - "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочення сплати судового збору, позивач жодних доказів, які б підтверджували, що на дату подання позовної заяви майновий/фінансовий стан позивача перешкоджає здійсненню оплати судового збору та що на час розгляду справи судом необхідна сума коштів для оплати судового збору буде у його розпорядженні, до заяви не додав.

Суд зазначає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Крім того, суд зазначає, що мотиви для звільнення від сплати судового збору є ідентичними тим, яким вже була надана оцінка в ухвалі суду від 16.01.2023 року. Інших обґрунтувань для звільнення його від сплати судового збору позивачем не наведено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Стосовно клопотання про продовження строк для усунення недоліків, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовжений може бути строк, лише в разі наявності для цього поважних підстав, які повинні бути підтвердженні відповідними доказами.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви для сплати судового збору, суд виходить із того, що таке клопотання не є обґрунтованим, оскільки позивач не зазначає, які заходи вжито ним для усунення недоліків позовної заяви.

Також, у вказаному клопотанні позивачем не наведено строк необхідний (кінцевий) для виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року Надточій проти України принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд звертає увагу, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків адміністративного позову на доволі великий строк може призвести до порушення процесуальних строків та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - позивачу у справі.

Отже, станом на 13.02.2023 року вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року позивачем не виконані, клопотання про продовження процесуальних строків для надання часу на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, надане до суду, не є обґрунтованим.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали суди від 16.01.2023 року станом на 13.02.2023 року не виконано, позовна заява Головного управління ДПС у Сумській області до Державного комерційного підприємства Південукргеологія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна служба геології та надр України про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Сумській області про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви та відстрочення сплати судового збору по справі №160/20277/22 - відмовити.

Адміністративний позов - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник