Справа № 500/4478/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4478/22

16 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 79266,07 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою у повній мірі та у строки, установлені Податковим кодексом України (далі ПК України), узгоджених грошових зобов`язань. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 02.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та з урахуванням положень статей 257-262 КАС України.

На виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України суддею надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, яка надійшла до суду 23.12.2022, громадянка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі, зазначеній у позовній заяві.

Відтак копію ухвали про відкриття провадження у справі від 02.01.2023 направлено на вищевказану адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленнями про вручення. Поштове відправлення вручене відповідачу 10.01.2023 (а.с.37).

19.01.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано про часткове визнання позовних вимог щодо стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням №4 від 20.08.2021 на суму 5100,00 грн.

Щодо стягнення податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення від 20.08.2021 №4 у сумі 74166,07 грн, то таку позовну вимогу відповідач не визнає. Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 20.08.2021 №4 протиправним, ОСОБА_1 оскаржила його у судовому порядку, адміністративна справа №500/6845/21.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.12.2021, яке залишене без змін згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022, в адміністративній справі №500/6845/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 20.08.2021 № 4 відмовлено.

Касаційним адміністративним судом в складі Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у справі №500/6845/21, ухвала від 28.07.2022.

З огляду на це, представник відповідача вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення від 20.08.2021 №4 грн.

Також звертає увагу, що податкове законодавство, в тому числі і Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон №265/95-ВР), не встановлює відповідальності за не зазначення у розрахунковому документі в буквенному виразі акцизного податку та розміру ставки такого податку, а Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене наказом Міністерством фінансів України №13 від 21.01.2016, не прирівнює недолік реквізиту розрахункового документа до відсутності розрахункового документа.

Враховуючи зазначене, просить позовну заяву задовольнити частково, стягнути з відповідача податковий борг у сумі 5100,00 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Крім того, представник відповідача у відзиві заявив, що докази про судові витрати в цій адміністративній справі будуть подані ним протягом 5-ти днів після ухвалення рішення судом (а.с.38-41).

Ухвалою суду від 20.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Також ухвалою суду від 20.01.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

У період з 01.06.2020 по 21.04.2022 ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8, 9).

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Тернопільській області станом на 23.10.2021 за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 79266,07 грн по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (а.с.10).

Заборгованість виникла у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень від 20.08.2021:

№4, яким до відповідача за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафні санкції в сумі 74166,07 грн (а.с.16 зворот);

№4, яким до відповідача за порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафні санкції в сумі 5100,00 грн (а.с.16).

Вказані податкові повідомлення-рішення винесено на підставі акта перевірки від 29.07.2021, відповідно до якого, зокрема, встановлено, що розрахункову операцію на повну суму покупки проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням розрахункових документів, що не відповідають встановленій формі та змісту розрахункових документів, без надання покупцю розрахункового документа, встановленої форми на повну суму проведеної операції, на загальну суму 741660,68 грн; розрахункову операцію проведено через реєстратор розрахункових операцій та/або через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорїі згідно з УКТ ЗЕД, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (а.с.14-15).

Податкові повідомлення-рішення від 20.08.2021 №4 та №4 надіслано відповідачу поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано 25.08.2021 (а.с.17).

Податкове повідомлення-рішення №4 від 20.08.2021 було предметом судового оскарження в адміністративній справі №500/6845/21.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 в адміністративній справі №500/6845/21 (а.с.19-22), яке залишене без змін згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 (а.с.23-25) в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 20.08.2021 №4 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02.02.2023 в адміністративній справі №500/6845/21 закрито касаційне провадження в частині визначеної підстави касаційного оскарження судових рішень пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №500/6845/21 змінено в частині обґрунтування висновків суду. В іншій частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №500/6845/21 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108752254).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням в адміністративній справі №500/6845/21, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення №4 від 20.08.2021.

Абзацом 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, грошові зобов`язання, визначені у податковому повідомленні-рішенні №4 від 20.08.2021, є узгодженими з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №500/6845/21.

Податкове повідомлення-рішення №4 від 20.08.2021 в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалось, у відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач визнає позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням №4 від 20.08.2021 на суму 5100,00 грн.

Наявність у ОСОБА_1 податкового боргу підтверджується також розрахунком суми податкового боргу (а.с.11), борг відображений в інтегрованій картці платника податків (а.с.26).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За нормами пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР (у редакції, чинній до 10 грудня 2020 року) за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

З 10 грудня 2020 року пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність у таких же розмірах штрафних санкцій у разі встановлення в ході перевірки факту:

1) проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Пункт 11 розділу II Прикінцеві положення Закону №265/95-ВР передбачає, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються, зокрема, в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Виходячи із вищевказаних положень Закону №265/95-ВР, Головне управління ДПС у Тернопільській області визначило суму штрафних санкцій у розмірі 79266,07 грн, що вбачається з розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (а.с.17 зворот).

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум грошових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Так, на адресу відповідача засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога від 17.09.2021 на суму податкового боргу 79266,07 грн. Податкова вимога вручена відділенням поштового зв`язку 21.09.2021 (а.с.13).

Податковий борг з часу надіслання податкової вимогу у відповідача не переривався. Доказів того, що вказана вище вимога оскаржувалась та/або відкликалась сторонами суду не надано.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звергається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Також суд звертає увагу, що податковий борг виник на підставі грошових зобов`язань за платежами, визначеними ОСОБА_1 як фізичній особі-підприємцю, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності якої проведена 21.04.2022.

Порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаного з банкрутством, регламентує стаття 97 ПК України. У цій статті під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства (пункт 97.1 статті 97 ПК України).

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи (абзац другий пункту 97.3 статті 97 ПК України).

Відповідно до пункту 97.4 статті 97 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа (підпункт 97.4.3).

Отже, стягнення податкового боргу стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 має здійснюватися з фізичної особи ОСОБА_1 , яка є належним відповідачем у даній справі.

За змістом частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати податкового боргу не надала, доводи позивача не спростувала.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на суму 79266,07 грн, щодо якого відповідачем не подано до суду доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити повністю та стягнути податковий борг з ОСОБА_1 .

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням цих положень витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 79266,07 грн (сімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят шість грн 07 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46003, ідентифікаційний код структурного підрозділу юридичної особи в ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано 16 лютого 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.