Справа № 260/5600/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Ужгород№ 260/5600/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), яким просить:

1) Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами щодо розрахунку її на підставі довідки № 10 СЗРУ у 90 % від грошового забезпечення у сумі 228554 грн. (=20568,60 грн.);

2) Визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивачу після її індексації згідно постанови КМУ № 1218 від 16.02.2022 року;

3) Зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у повному обсязі, з урахуванням усіх складових на підставі довідки № 10 СЗРУ у 90 % від грошового забезпечення та на підставі Постанови КМУ № 1218 від 16.02.2022 року у сумі 23994,95 грн. згідно розрахунків ГУ ПФУ без її обмеження максимальним розміром;

4) Зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області у визначений судом строк, з 01.03.2022 року виплатити заборгованість, яка накопичилась у результаті його свідомого протиправного рішення по обмеженню максимального розміру пенсії виходячи з суми 23994,95 грн. та фактично нарахованих ним сум.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року. Пенсію позивач отримував у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення. ГУ ПФУ в Закарпатській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України від 17.08.2020 року № 10, при цьому, відповідачем застосовано ст. 43 Закону № 2262-ХІІ задля обмеження максимального розміру пенсії. Крім того, зазначає, що з листів ГУ ПФУ в Закарпатській області йому стало відомо про індексацію пенсії відповідно до постанови КМУ № 118, однак, і в даному випадку, відповідачем протиправно застосовано обмеження вже недіючих положень Закону № 2262-ХІІ.

Позивач вважає дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром під час перерахунку пенсії протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Ухвалою судді від 28.12.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст. 161 КАС України та позивачу надано семиденний строк для усунення виявлених недоліків. Недоліки позовної заяви усунуті позивачем в строк, встановлений судом.

Ухвалою судді від 23.01.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

07.02.2023 року відповідачем надано відзив на позовну заяву згідно якого, не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне.

Так, порядок визначення розміру пенсії та його максимальної величини у відсотковому відношенні відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) визначено ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, до якої неодноразово вносились зміни, зокрема щодо визначення максимального розміру пенсії, обчисленого відповідно до цієї статті. Вважає, що законодавцем визначено єдиний підхід не тільки щодо визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при призначенні (ст. 43) та при перерахунку раніше призначених пенсій (ст. 63), але й для визначення максимального розміру пенсії, встановленого Законом на час призначення/перерахунку (ст. 13).

З прийняттям КМУ постанови від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахунок раніше призначених пенсій здійснено з 01.01.2018 року за нормами законодавства, чинного на момент перерахунку.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З наведеного випливає, що законодавцем встановлено обмеження максимального розміру пенсії не тільки у відсотковому еквіваленті від грошового забезпечення, а й у максимальній величині обчисленої пенсії.

Що стосується індексації пенсії позивача, зазначає, що з 01.03.2022 року відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 року № 118 розмір пенсії проіндексовано автоматично і міститься в складових пенсійної виплати.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, з 29.12.2007 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) у розмірі 90% грошового забезпечення.

На виконання вимогпостанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018року та на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України від 26.03.2018 року № 1356, 01.05.2018 року відповідачем було здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення.

05.12.2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/959/19, яке набрало законної сили 08.01.2020 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90 % від відповідних сум грошового забезпечення на 70 %. Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90 % від відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю між нарахованою та отриманою ним пенсією за період з 01.01.2018 року по день проведення перерахунку за рішенням суду.

На виконання вказаного рішення суду, 01.02.2020 року ГУ ПФУ в Закарпатській області перераховано розмір пенсії позивача у розмірі 90 % суми грошового забезпечення.

22.02.2021 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/3866/20 (набрало законної сили 15.06.2021 року) визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 10 від 17.08.2020 року, виданої Службою зовнішньої розвідки України про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року, та зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити обчислення і перерахунок із 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки № 10 від 17.08.2020 року, виданої Службою зовнішньої розвідки України про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

01.07.2021 року позивачу на підставі вказаного рішення перераховано розмір пенсії з 01 04.2019 року у розмірі 70 % грошового забезпечення, відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 25.06.2021 року.

03.08.2021 рокуГУ ПФУ в Закарпатській областіповідомило ОСОБА_1 про те, що при виконанні рішення у справі № 260/3866/20 застосовуються чинні на час проведення перерахунку пенсії норми закону, відтак, розмір суми складових грошового забезпечення обчислений у максимальному розмірі 70% сум грошового забезпечення), визначеному ст.13 Закону № 2262-XII (в редакції чинній на 01.04.2019 року), не погодившись з чим, позивач звернувся до суду про визнання таких дій протиправними.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року у справі № 260/5998/21 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо зменшення при перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Служби зовнішньої розвідки України від 17.08.2020 року № 10 відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 із 90 % до 70 % сум грошового забезпечення та зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, що зазначені в оновленій довідці Служби зовнішньої розвідки України від 17.08.2020 року № 10 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, на виконання вказаного судового рішення, ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснено перерахунок пенсії позивача та з 01.03.2022 року пенсія виплачувалась в розмірі 19340,00 грн., з 01.07.2022 року 20270,00 грн., так як з урахуванням ст. 43 максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, а різниця в пенсії за минулий час з 01.07.2020 року по 28.02.2022 року в сумі 30390,25 грн. облікована органами Пенсійного фонду України та включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та буде виплачена ОСОБА_1 після надходження коштів з Державного бюджету України.

Позивач вважає дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами під час її перерахунку пенсії протиправними, в зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом про визнання вказаних дій протиправними.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон №2262-ХІІ).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. На підставі частин 1, 2 цієї статті перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з абз.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ст.2 Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі Закон України №3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Для вирішення спору суд на виконання ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки щодо застосування вказаних вище норм Закону, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.07.2022 року у справі №620/613/21 щодо подібних правовідносин.

Розглядаючи вказану справу, Верховний Суд зазначив, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 року. Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI. Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом. Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічний правий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 року у справі № 400/2085/19.

Відтак обмеження територіальним органом Пенсійного фонду максимального розміру пенсії, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним. Належним і повним способом судового захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження йому пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність та зобов`язання здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Отже, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 10 від 17.08.2020 року, виданої Службою зовнішньої розвідки України, без обмеження її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті