Справа № 560/2005/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2005/23
УХВАЛА

17 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Волочиської міської ради про визнання акту незаконним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати незаконним затвердження органами місцевого самоврядування нормативно-правового документу Регламенту Волочиської міської ради VIII скликання;

2.Скасувати Регламент Волочиської міської ради VIII скликання, затверджений сесією ради 10.12.2020.

3. Зобов`язати Волочиську міську раду у встановлений судом строк затвердити новий нормативно-правовий документ - Регламент Волочиської міської ради у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до пунктів 4-5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, шляхом:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Проте позивачем не вказано, що він просить визнати дії, рішення чи бездіяльність відповідача протиправними. Однак позовній вимозі про зобов`язання вчинити дії має передувати вимога про визнання протиправними дій, рішення або бездіяльності відповідача.

Також позивач просить визнати незаконним затвердження органами місцевого самоврядування нормативно-правового документу Регламенту Волочиської міської ради VIII скликання. Однак позивач не вказує, які це органи місцевого самоврядування. Відповідачем визначено лише один орган місцевого самоврядування.

Тобто, позовна вимога сформована без врахування положень КАС України.

Згідно з п.9 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки саме цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або яке безпосередньо стосується прав, свобод та інтересів цієї особи.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2021 року по справі № 140/2133/19.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження підстав для звернення до суду, в частині обґрунтування того, в чому саме полягає порушення його прав оскаржуваним рішенням.

Також, згідно з ч.7 ст.161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Водночас, позовна заява не містить оскаржуваного документу.

Крім цього, згідно з частинами 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Що стосується відліку строку звернення із адміністративним позовом, слід зазначити, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З позовом позивач звернувся до суду 13.02.2023, тобто шестимісячний строк звернення, визначений частиною 2 статті 122 КАС України, позивачем пропущений.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому вказує, що лише після ознайомлення з листом №1684 від 24.10.2022, дізнався, що жодний уповноважений суб`єкт не робив пропозицію про розгляд нового тексту Регламенту.

До матеріалів позовної заяви додано лист Волочиської міської ради №1684 від 27.10.2022, в якому вказано про те, що проект рішення «Про затвердження Регламенту Волочиської міської ради VIII скликання» розглядався на засіданні постійної комісії з питання регламенту, депутатської діяльності, етики прав людини та законності (04 грудня 2020 року). Затвердженню вищевказаного Регламенту передувала робота по розробці його проекту (включно з його обговоренням, внесення необхідних поправок та коригувань), в якій спільно брали участь члени згаданої комісії та посадові особи виконавчого комітету Волочиської міської ради, тобто проект Регламенту розроблявся колективно.

Проте позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність щодо обставин прийняття певного рішення; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про існування самого оскаржуваного рішення й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати прийняття такого.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, суд доходить висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для звернення до суду, не є поважними.

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин адміністративний позов слід залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені шляхом подання до суду:

- нової редакції позовної заяви (у двох примірниках) із зазначенням позовних вимог, сформованих згідно вимог КАС України; а також належним обґрунтуванням позовних вимог в частині підтвердження порушення прав позивача оскаржуваним рішенням, та доказів на підтвердження цього;

- письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду, якщо такі є, та надати суду докази поважності причин його пропуску;

- копії Регламенту Волочиської міської ради VIII скликання, затвердженого сесією ради 10.12.2020 (у двох примірниках), а у разі відсутності такого у позивача - клопотання про його витребування.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Причини пропуску строку звернення до суду, викладені у заяві від 13.02.2023, визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.А. Божук