Справа № 569/3042/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 569/3042/22 пров. № А/857/16522/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С.П. Кушик Ю.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2022 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у м. Рівне судом у складі головуючого судді Тимощука О.Я., дата складення повного тексту рішення суду не зазначена) у справі №569/3042/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Волинській області Хабовець Павла Віталійовича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови, суд

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Волинській області Хабовець Павла Віталійовича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАБ №604173 від 13.02.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2022 року позов задоволено.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 604173 від 13 лютого 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасовано, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що позивач повинен розуміти, що рухаючись на транспортному засобі з номерним знаком виготовленим з паперу, він порушує загальні вимоги до номерних знаків, а саме такий номерний знак легко пошкоджується, погано проглядається на відстані, виготовлений поза всіма встановленими законом вимогами. Враховуючи те, що позивач керував транспортним засобом із номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП. При цьому, на думку апелянта, посилання позивача щодо безпідставності його зупинки працівниками поліції не свідчить про незаконність подальших дій поліцейських, оскільки згідно правових висновків, що містяться у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших вимог ПДР не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - Інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Волинській області Хабовець Павла Віталійовича, а відтак суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову за правилами КАС, як до неналежного відповідача.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи Департамент патрульної поліції України повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повістки та ухвал на його поштову адресу. Також позивачу здійснювалися телефонні дзвінки на його номер телефону, однак повідомити останнього не вдалося оскільки позивач не відповідав на телефонні дзвінки. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

Інспектор взводу № 1 роти № 3 УПП у Волинській області Хабовець Павло Віталійович був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повістки та ухвал на поштову адресу. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

Колегія суддів звертає увагу на норми ч.2 ст.268 КАС України відповідно до яких учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Враховуючи наявність повідомлення на веб-порталі судової влади України про дату, час та місце розгляду даної справи, колегія суддів вважає, що сторони належним чином повідомлені про розгляд цієї справи.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами до суду не надано належних та допустимих доказів правомірності винесення спірної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 604173 від 13.02.2022року, 13.02.2022року ОСОБА_1 повертався з Королівства Данія на автомобілі марки «Volksvagen Touran». Даний автомобіль було придбано на підставі Довіреності по Договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_2 в Королівстві Данія. Для експорту вищевказаного автомобіля було отримано державний транзитний номер НОМЕР_1 . Вказаний транзитний номер ОСОБА_1 отримав при купівлі автомобіля в державній установі Данії «MOTOR STYRELSEN».

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Не погоджуючись із вказаною вище постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Судом встановлено, що транспортний засіб, яким керувала позивач 13.02.2022 на момент складення спірної постанови про накладення адміністративного стягнення, знаходився на транзитних номерних знаках 1576756, що підтверджується копією експортного документу про видачу номерних знаків, страховки на транспортний засіб з державної установи «MOTOR STYRELSEN» королівства Данія (а.с.7), де в графі номери транспортних засобів зазначено 1576756. Даний транспортний засіб ще не був розмитнений та не пройшов державну реєстрацію і не був поставлений на облік в Україні, а тому його номерні знаки не могли відповідати вимогам національного стандарту України ДСТУ 4278 - 2019.

Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів.

Згідно з ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Також, пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що ввезений на територію України транспортний засіб спочатку проходить митне оформлення та протягом 10 днів має пройти державну реєстрацію, і, як наслідок, отримати номерні знаки, що відповідають державному стандарту України.

Однак наведені обставини не були враховані інспектором патрульної поліції при складанні оспорюваної постанови.

Враховуючи наведене судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а відтак про протиправність винесення відповідачем оскаржуваної постанови за вказаною статтею КУпАП.

Щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, то колегія суддів вказує на наступне.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 та 11 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 31 Закону № 580-VIII установлено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Окрім того, відповідно до ст.40 Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII серед іншого надано право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Разом з тим, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП відповідачем до матеріалів апеляційної скарги не долучено будь-яких доказів. Такі докази відсутні і у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскарженої постанови, з огляду на що, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач звернувся з даним адміністративним позовом до Інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Волинській області Хабовець Павла Віталійовича, а також співвідповідача - Департаменту патрульної поліції України, який є належним відповідачем у даній справі, а відтак доводи апелянта у цій частині колегія суддів до уваги не приймає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2022 року у справі №569/3042/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 16 лютого 2023 року