Справа № 420/593/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/593/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовною заявою Одеської митниці до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.11.2022 року,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Одеської митниці до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за не виконання вимог виконавчого документа № 420/17160/21 від 04.07.2022 (ВП № 69873763) у розмірі 5 100 грн., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко Олександром Сергійовичем від 04.11.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Одеською митницею направлено лист за вих. № 7.10-1/10-01/8.19/16426 від 11.10.2022 року до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання рішення суду. Вказаним листом повідомлено, що рішення суду по справі № 420/17160/21 буде виконано за умови відсутності у платника податків податкового боргу та подання платником податків ОСОБА_1 заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів з дотриманням вимог статті 43 ПКУ, МКУ та розділу ІІІ Порядку № 643, яка, зокрема, буде містити відомості щодо видів та сум надміру сплачених сум митних платежів. Не зважаючи на вказаний лист та об`єктивні обставини неможливості виконати рішення суду, відповідачем протиправно винесено постанову про накладення штрафу від 04.11.2022 року за невиконання вимог виконавчого документа у розмірі 5 100 грн.

Ухвалою від 06.02.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей 287 КАС України. Судове засідання призначено на 15.02.2023 року о 10 годині 15 хвилин.

Від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕП/4218/23 від 10.02.2023 року), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що Одеською митницею не виконано вимоги виконавчого листа №420/17160/21, у зв`язку з чим відповідачем правомірно прийнято постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн.

У судове засідання призначене на 15.02.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року по справі №420/17160/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Одеської митниці в наданні дозволу на внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/230821, оформленої 29.04.2020 року за заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язано Одеську митницю внести зміни до митної декларації №UA500500/2020/230821, оформленої 29.04.2020 року, щодо коду товару та перерахунку митних платежів за заявою ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року скасовано.

Ухвалено у справі постанову, якою позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Одеської митниці Держмитслужби від 27 липня 2021 року у підготовці висновку про повернення ОСОБА_1 переплати надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів.

Визнано протиправною та скасовано відмову Одеської митниці Держмитслужби в наданні дозволу на внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/230821, оформленої 29 квітня 2020 року.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби внести зміни до митної декларації №UA500500/2020/230821, оформленої 29 квітня 2020 року щодо коду товару та перерахунку митних платежів, які підлягають поверненню.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 13747.31 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

19.09.2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко Олександром Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 69873763) з виконання наказу № 420/17160/21 від 04.07.2022 року щодо зобов`язання Одеської митниці Держмитслужби підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 13 747.31 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

11.10.2022 Одеською митницею направлено лист (вих. № 7.10-1/10-01/8.19/16426 від 11.10.2022) до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання рішення суду. Вказаним листом повідомлено, що рішення суду по справі № 420/17160/21 буде виконано за умови відсутності у платника податків податкового боргу та подання платником податків - ОСОБА_1 заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів з дотриманням вимог статті 43 ПКУ, МКУ та розділу ІІІ Порядку № 643, яка, зокрема, буде містити відомості щодо видів та сум надміру сплачених сум митних платежів.

04.11.2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко Олександром Сергійовичем винесено постанову ВП №69873763 про накладення штрафу на Одеську митницю в розмірі 5100,00 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно ст.1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження`у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання.

Так, позивач вказує, що рішення суду по справі № 420/17160/21 буде виконано за умови відсутності у платника податків податкового боргу та подання платником податків ОСОБА_1 заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів з дотриманням вимог статті 43 ПКУ, МКУ та розділу ІІІ Порядку № 643, яка, зокрема, буде містити відомості щодо видів та сум надміру сплачених сум митних платежів.

Суд звертає увагу, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року по справі №420/17160/21 набрало законної сили за наслідками його перегляду судом апеляційної інстанції 14.04.2021 року, а виконавчий лист по даній справі видано 04.07.2022 року, тобто у позивача було достатньо часту до моменту відкриття виконавчого провадження (ВП № 69873763) з виконання виконавчого листа № 420/17160/21 від 04.07.2022 року виконати рішення суду.

При цьому, позивач після прийняття старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко Олександром Сергійовичем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 6987376 від 19.09.2022 року мав 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Натомість Одеською митницею не вживалося жодних дій, які б сприяли такому виконанню, а також позивачем не надано доказів існування обставин, які унеможливлювали виконання даного виконавчого документу.

При цьому, доказів звернення учасників справи щодо роз`яснення судового рішення або зміни порядку чи способу виконання судового рішення ні матеріали виконавчого провадження, ні матеріали цієї адміністративної справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що тільки після прийняття старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко Олександром Сергійовичем постанови від 04.11.2022 року про накладення штрафу на Одеську митницю, останньою прийнято Висновки про повернення коштів з бюджету від 18.11.2022 року за №1050_185 та №1051_128

Суд не приймає до уваги посилання позивача на неможливість виконання рішення суду у зв`язку з відсутністю заяви платника податків про повернення надмірно сплачених митних платежів, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення Одеською митницею будь-яких дій щодо отримання від платника податків необхідної заяви та інформації.

При цьому, посилання на те, що рішення суду буде виконано лише за умови відсутності у платника податків податкового боргу, суд вважає безпідставними, оскільки відсутність або наявність у платника податку відповідного боргу не виключає обов`язку Одеської митниці виконувати рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд наголошує, що обов`язок з належного та своєчасного виконання судового рішення покладається насамперед на боржника.

Отже, саме боржник зобов`язаний вжити усіх можливих заходів для виконання судового рішення у той спосіб та порядок, які визначені судом рішенням.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом вимог статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантовано право кожного на справедливий суд.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року).

Таким чином, органи державної влади та місцевого самоврядування, державні та комунальні підприємства, їх службові та посадові особи зобов`язані вживати усіх передбачених законом заходів для виконання судових рішень своєчасно та в повному обсязі, що є однією з важливих гарантій дотримання права особи на справедливий суд.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця ВП № 69873763 від 04.11.2022 року про накладення на Одеську митницю штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду без поважних причин була прийнята відповідачем на підставах, у спосіб та в порядку, що передбачені чинним законодавством, за відсутності поважних причин для невиконання боржником судового рішення зобов`язального характеру.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Одеської митниці до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.11.2022 року ВП №69873763 відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.