Справа № 420/23475/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2023 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

позивача - не з`явився

представника відповідача - Степановича Д.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, у відповідності до постанови КМУ №702 від 02 серпня 2012 року, виходячи грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, у відповідності до постанови КМУ №702 від 02 серпня 2012 року, виходячи грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за весь період проходження військової служби та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за весь період проходження військової служби.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 31.01.2022 року суд перейшов до розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 22.12.2022 року судом задоволено заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду позовної заяви в частині його позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за весь період проходження військової служби та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за весь період проходження військової служби.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем протиправно не виплачено на його користь грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а тому суд має зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, у відповідності до постанови КМУ №702 від 02 серпня 2012 року, виходячи грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що позивач відповідно до займаних ним посад не набув права на спірну додаткову відпустку як учасник бойових дій, отже такий вид відпустки може обмежуватись часом та не передбачає здійснення будь-який компенсації. Крім того, додаток 2 до постанови КМУ №702, на який посилається позивач в позові, стосується лише Збройних сил України і не може розповсюджуватися на Державну прикордонну службу України. На Державну прикордонну службу України поширюється додаток 4 до постанови КМУ №702, який не містить таких посад як «телеграфіст», «старший телеграфіст», «технік катеру», а тому позивач не міг набути права на додаткову щорічну відпустку в порядку вказаної постанови.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 02.02.2016 року отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій Серії НОМЕР_2 (аркуш справи 20).

У період з 19.02.2014 року по 29.10.2021 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У період з 26.02.2014 року по 04.08.2014 року позивач перебував на посаді телеграфіста, у період з 04.08.2014 року по 30.10.2018 року перебував на посаді старшого телеграфіста, у період з 30.10.2018 року по 26.07.2021 року перебував на посаді техніка катера, а у період з 26.07.2021 року по 29.10.2021 року перебував на посаді старшого спеціаліста.

Відповідно Витягу з наказу Командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2021 року №356-ОС «Про особовий склад» позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення на підставі наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.08.2021 року №260-ОС про звільнення позивача відповідно до п.п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу.

Позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку із збереженням заробітної плати з розрахунку: за 2016 рік 14 календарних діб, за 2017 рік 14 календарних діб, за 2018 рік 14 календарних діб, за 2019 рік 14 календарних діб, за 2020 рік 14 календарних діб, за 2021 рік 14 календарних діб (аркуш справи 7).

17 листопада 2021 року позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою, зокрема, про нарахування та виплату йому грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2014, 2015, 2016 роки (аркуш справи 8).

Відповідь на заяву позивач не отримав, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 затверджено перелік місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядок надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 затверджено переліки військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку: Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту - згідно з додатками 2 - 5.

Додаток 4 до вказаної постанови містить перелік військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку.

З матеріалів справи вбачається, позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та у період 2014-2016 років займав посади телеграфіста та старшого телеграфіста.

При цьому, додаток 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 не містить такої посади як, телеграфіст або старший телеграфіст.

Таким чином, позивач, будучи військовослужбовцем Держприкордонслужби, займаючи посаду, яка не передбачена додатком 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 у період з 2014 по 2016 роки не набув права на додаткову відпустку в порядку зазначеної постанови.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на додаток 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702, що дає йому право на щорічну додаткову відпустку, оскільки додаток 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 містить перелік військових посад Збройних Сил, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку та цей додаток не стосується посад Держприкордонслужби.

Враховуючи зазначені обставини, позивач не має право на додаткову відпустку за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а тому у суду не має підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищенням нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, у відповідності до постанови КМУ №702 від 02 серпня 2012 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 26 лютого 2014 року по 02 лютого 2016 року за військовими посадами, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищенням нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, у відповідності до постанови КМУ №702 від 02 серпня 2012 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений та підписаний 17.02.2022 року.

Суддя Л.І. Свида

.