Справа № 420/15481/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15481/21

Головуючий в І інстанції: Єфіменко К.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 23.09.2022 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Домусчі С.Д.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд: стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 5047238,58 грн., а саме: з адміністративних штрафів та інших санкцій на суму 170 грн.; з податку на додану вартість на суму 2573361,47 грн.; з податку на доходи фізичних осіб на суму 2282431,11 грн.; з військового збору на суму 191276,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості у розмірі 5047238,58 грн., а саме: з адміністративних штрафів та інших санкцій на суму 170 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21081103, отримувач коштів ГУК в Од. обл./м. Одеса/21081103; з податку на додану вартість на суму 2573361,47 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 14060100, отримувач коштів ГУК в Од. обл./м. Одеса/14060100; з податку на доходи фізичних осіб на суму 2282431,11 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 11010500, отримувач коштів ГУК в Од. обл./м. Одеса/11010500; з військового збору на суму 191276 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 11011001, отримувач коштів ГУК в Од. обл./м. Одеса/11011001.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 07.11.2019 року по 27.11.2019 року ГУДПС в Одеській області була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт № 491/15-32-33-05/ від 04.12.2019 року та винесені податкові повідомлення рішення:

- № від 08.01.2020 року про застосування штрафних санкцій на суму 170 грн. (а.с.66 т.1);

- № від 08.01.2020 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2526578,75 грн. (2021263 грн. (основний платіж), 505315,75 (штрафні санкції)) (а.с.65 т.1);

- № від 08.01.2020 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2295312,11 грн. (1836249,69 грн. (основний платіж), 459062,42 грн. (штрафні санкції)) (а.с.67 т.1);

- № від 08.01.2020 року про збільшення грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 191276 грн. (153020,80 грн. (основний платіж), 38 255,20 (штрафні санкції)) (а.с.68 т.1).

Не погоджуючись з вказаними ППР, ОСОБА_1 оскаржила їх до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року по справі № 420/982/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року, у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року по справі № 420/982/20 залишено без змін.

Також, згідно матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 були подані податкові декларації з податку на додану вартість, в яких визначені податкові зобов`язання з цього податку, а саме:

- № від 19.04.2021 року, податкові зобов`язання з ПДВ за березень 2021 року на суму 6829 грн. (а.с.21-22 т.1);

- № від 19.05.2021 року, податкові зобов`язання з ПДВ за квітень 2021 року на суму 9025 грн. (а.с.23-24 т.1);

- № від 18.06.2021 року, податкові зобов`язання з ПДВ за травень 2021 на суму 268 грн. (а.с.25-26 т.1).

Також, у липні 2021 року ОСОБА_1 був поданий уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за травень 2021 року, в якому визначені податкові зобов`язання з ПДВ на суму 324 грн., різниця 56 грн., штраф 2 грн., до сплати 58 грн. (а.с.27-28 т.1).

У зв`язку з несплатою боржником заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0-1552 від 26.05.2021 року, яку було направлено платнику рекомендованим листом та отримано останнім 11.06.2021 року.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 5047238,58 грн., а саме:

1) з адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 170 грн., яка виникла в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки та прийняття акту № 491/15-32-33-05/ від 04.12.2019 року, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 року на суму 170 грн. (ш/с);

2) з податку на додану вартість у сумі 2573361,47 грн., яка виникла в результаті:

- проведення документальної планової виїзної перевірки та прийняття акту № 491/15-32-33-05/ від 04.12.2019 року, на підставі якого винесено ППР № від 08.01.2020 року на загальну суму 2526578,75 грн. (2021263 грн. (основний платіж), 505315,75 (ш/с), 2,26 грн. (переплата), 16180 грн. (сплата));

- нарахування по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.04.2021 року на суму 6829 грн. (основний платіж);

- нарахування по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2021 року на суму 9025 грн. (основний платіж);

- нарахування по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.06.2021 року на суму 268 грн. (основний платіж);

- нарахування по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань за 05.2021 року № від 5.07.2021 року на суму 58 грн. (56 грн. (основний платіж), 2,00 грн. (ш/с));

- нарахування пені на загальну суму 46784,98 грн.;

3) з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2282431,11 грн., яка виникла в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки та прийняття акту № 491/15-32-33-05/ від 04.12.2019 року, на підставі якого винесено ППР № від 08.01.2020 року на загальну суму 2295312,11 грн. (1836249,69 грн. (основний платіж), 459062,42 (ш/с), 12881 грн. (переплата));

4) з військового збору у сумі 191276,00 грн., яка виникла в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки та прийняття акту № 491/15-32-33-05/ від 04.12.2019 року, на підставі якого винесено ППР № від 08.01.2020 року на загальну суму 191276 грн. (153020,80 грн. (основний платіж), 38255,20 (ш/с));

На час розгляду судом справи по суті заявлених позовних вимог, доказів оскарження податкової вимоги або погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями до суду не надано.

На підставі наведеного, оскільки узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України, чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях..

За правилами п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У відповідності до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Також, за правилами п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

- у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Згідно п.п. 129.4, 129.5 ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

За правилами п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В свою чергу, згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 цієї ж статті ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, податковий борг у сумі 5047238,58 грн., який просить стягнути позивач у даній справі, виник у зв`язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 :

1) самостійно обчислених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у поданих деклараціях з ПДВ та уточнюючому розрахунку за березень, квітень, травень 2021 року на загальну суму 16180 грн.;

2) визначених податковим органом грошових зобов`язань у податкових повідомленнях-рішеннях, які узгоджені в порядку судового оскарження:

- з адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 170 грн. (ППР № від 08.01.2020 року);

- з податку на додану вартість у сумі 2510396,49 грн. (ППР № від 08.01.2020 року на загальну суму 2526578,75 грн. (2021263 грн. (основний платіж), 505315,75 (ш/с)), 2,26 грн. (переплата), 16180 грн. (сплата));

- з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2282431,11 грн. (ППР № від 08.01.2020 року на загальну суму 2295312,11 грн. (1836249,69 грн. (основний платіж), 459062,42 (ш/с)), 12881 грн. (переплата)),

- з військового збору у сумі 191276 грн. (ППР № від 08.01.2020 року);

3) пеня 46784,98 грн. (несплата грошових зобов`язань з ПДВ).

Таким чином, грошові зобов`язання, які просить стягнути податковий орган у даній справі з ФОП ОСОБА_1 в якості податкового боргу, є самостійно узгодженими та узгодженими в судовому порядку.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем в апеляційній скарзі, податковим органом дотримано процедуру щодо стягнення податкового боргу, а саме 26.05.2021 року ФОП ОСОБА_1 направлено податковому вимогу «Ф» № 0-1552 від 26.05.2021 року щодо сплати податкового бору з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору, податку на додану вартість та за штрафними санкціями, яка отримана останньою11.06.2021 року.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору, податку на додану вартість та за штрафними санкціями є узгодженими та набули статусу податкового боргу, та з огляду на встановлені судом обставини щодо дотримання з боку податкового органу процедури стягнення податкового боргу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений позов про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 5047238,58 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Так, колегія суддів наголошує, що в поданій апеляційній скарзі відповідач посилається на протиправність висновків акту перевірки № 491/15-32-33-05/ від 04.12.2019 року, на підставі якого винесені ППР, не сплата грошових зобов`язань, визначена якими, стала підставою для звернення із заявленим позовом про стягнення податкового боргу.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що перевірка проведена за межами встановлених строків перевірки, а висновки акту перевірки щодо нереальності господарських операцій є помилковими.

Тобто, фактично відповідач просить суд апеляційної інстанції надати оцінку правомірності податковим повідомленням - рішенням, не сплата грошових зобов`язань, визначена якими, стала підставою для звернення із заявленим позовом про стягнення податкового боргу.

Проте, наведені обставини не є предметом судового розгляду у даній справі, оскільки дослідження та оцінка податкових правопорушень, встановлених за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийняті акти індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень.

Саме такий спосіб захисту прав платника податків визначений положеннями статей 55, 56 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що податкові повідомлення-рішення № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, визначені грошові зобов`язання якими податковий орган, в тому числі, просить стягнути в якості податкового боргу у даній справі, оскаржені відповідачем в судовому порядку та судовим рішенням у справі № 420/982/20, яке набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено.

Тобто, вказаним ППР надано оцінку судом, грошові зобов`язання, визначені вказаними ППР вважаються узгодженими з дня набрання чинності судового рішення у справі № 420/982/20 та у даній справі, в силу положень ст. 78 КАС України, не підлягає дослідженню та доказуванню питання щодо правомірності наведених податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції та фактично не стосуються предмету доказування у даній справі.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 16.02.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: І.О. Турецька