Справа № 160/17590/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення у військовому званні, -
04.11.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №390 від 16.08.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 про накладення дисциплінарного стягнення «ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ»; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 по особовому складу №149 від 16.08.2022 року параграфу З ПОНИЗИТИ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ ДО МАЙОРА - підполковника ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_3 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2022 «Про результати службового розслідування» в частині пункту 2 про накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення «ПОНИЖЕНННЯ у військовому ЗІВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ»; поновити ОСОБА_2 код РНОКПП НОМЕР_4 у військовому званні - «ПІДПОЛКОВНИК» з 16.08.2022 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Підполковник ОСОБА_1 , проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України.
Перебуваючи 09.08.2022 року на посаді командира військової частини НОМЕР_5 , за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2022 року №204, було призначено і проведене службове розслідування, по факту, начебто, неналежного виконання позивачем обов`язків військової служби.
За результатами службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2022 року №208 накладено на позивача, підполковника ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_3 , дисциплінарне стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь», як наслідок командиром військової частини НОМЕР_2 , наказом від 16.08.2022 №390 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.08.2022 року по особовому складу - пониження у військовому званні на один ступінь до майора.
Позивач вважає такі дії командира військової частини НОМЕР_1 та командира військової частини НОМЕР_2 відносно себе такими, що суперечать вимогам статутів Збройних Сил України, наказам Генерального штабу ЗСУ, засвідчує перевищення військовою особовою службової влади, намаганням знищити військові цінності як єдиноначальника, командної ланки під час прийняття рішень в бойових умовах.
Крім цього, прийнятті накази є наслідком не встановлення всіх належних обставин/вини позивача так і подій, які не в повній мірі відображенні, та зазначені в акті службового розслідування від 11.08.2022 року, що призвело до прийняття незаконних наказів.
Позивач, з такими рішеннями погодитись не може, та вважає, що відповідачами допущено порушення його прав, яке дискредитує його як офіцера, як єдиноначальника військового підрозділу під час прийняття командних рішень, що є негативним прикладом для інших офіцерів командної ланки.
06.12.2022 р. представником відповідача2 - Військової частини НОМЕР_2 було направлено на адресу суду заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення у військовому званні без руху, в обґрунтування якої зазначено наступне.
Згідно із копією наказу командира військової частини НОМЕР_2 (адміністративно-господарської діяльності) № 390 від 16.08.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 " підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ".
Командуванням військової частини НОМЕР_2 , зазначений наказ, засобами автоматизованої системи електронного документообігу (СЕДО), направлено до командування військової частини НОМЕР_1 для доведення підполковнику ОСОБА_1 , про що свідчить розпорядження начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_2 № 1542/409 від 17 серпня 2022 року.
На виконання розпорядження № 1542/409 від 17 серпня 2022 року, командуванням військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 , наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №390 від 16.08.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 " доведено під особистий підпис 17.08.2022 р., про що свідчить відмітка про ознайомлення та доповідь командира військової частини НОМЕР_1 № 792 від 17 серпня 2022 року.
Таким чином, підполковник ОСОБА_1 , з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №390 від 16.08.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 " був ознайомлений 17.08.2022 р., але при цьому намагається приховати свою триваючу пасивну поведінку із незгодою зазначеного наказу, що може свідчити про недотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у нього можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Також, слід зазначити, що параграф 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №149 від 16 серпня 2022 року, є похідним наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №390 від 16.08.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 ".
Вже у військовому звань майор ОСОБА_1 23.08.2022 р. прийняв посаду офіцера групи планування мобілізаційного розгортання відділу логістики штабу військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , про що свідчить копія рапорту (з урахуванням нового військового звання) майора ОСОБА_1 за вх. №3128 від 23.08.2022 та витягу із наказа; командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 271 від 23.08.2022 р.
В подальшому виконання обов`язків військової служби, за новою посадою майором ОСОБА_1 , не були пов`язані з участю у веденні бойових дій як того передбачала попередня посада, а отже лише пасивна поведінка позивача і незгодою зазначеного наказу сприяло зверненню до суду лише 04.11.2022 р.
При цьому, 08.12.2022 р. представником відповідача-1 Військової частини НОМЕР_1 було направлено на адресу суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено, що оскаржуваний наказ винесено 16.08.2022 р., а з позовною заявою до суду позивач звернувся 04.11.2022 р., що підтверджується відбитком штемпеля Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 р.
При цьому, що за кваліфікованою допомогою до фахівця адвоката позивач звернувся 29.09.2022 р. і, в той же час, останній зазначає, що не мав можливості в межах процесуальних строків подати адміністративний позов, так і як виконував бойові завдання у складі військово підрозділу Збройних Сил України.
Військова частина НОМЕР_1 критично ставиться до зазначеної підстави, як до поважної причини пропуску позивачем процесуального строку для звернення до суду, з огляду на те, що позивач здав 22.08.2022 р. справи та посаду у військовій частині НОМЕР_3 та прибув до нового місця служби у АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_2 23.08.2022, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 22.08.2022 року №158.
Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що останнім не було передбачено застосування до позовної заяви поданої ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення у військовому званні, суто «формального підходу», та, як наслідок перешкоджання доступу до суду.
Дніпропетровським окружним адміністративним суд, враховуючи ст.55 Конституції України, відповідно до змісту якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, надав позивачу реалізувати своє право на звернення до суду шляхом відкриття провадження у справі ухвалою суду від 23.11.2022 р., та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами для вирішення даної позовної заяви по суті, враховуючи підставу, на яку позивач посилається, як на істотну для справи обставину, а також зважаючи на необхідність відсутності суто формального підходу при призначенні, розгляді і вирішенні справ з огляду на пропуск відповідного строку звернення до суду.
Верховний Суд України в постанові від 11 вересня 2017 року, ухваленій за заявою про перегляд судових рішень з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, зазначив, що у справі, що розглядається, рішенням Європейського суду з прав людини встановлено порушення національним судом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права підприємства-заявника на доступ до суду, оскільки Вищий господарський суд України при розгляді повторної касаційної скарги ТОВ «Фріда» виявив надмірний формалізм, повертаючи скаргу без розгляду у зв`язку пропуском строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку, і безпідставно не дав оцінки супровідному листу підприємства-заявника, в якому містилося клопотання продовжити відповідний строк і розглянути по суті касаційну скаргу.
12.12.2022 р. представником відповідача 2- Військовою частиною НОМЕР_2 було направлено на адресу суду, шляхом електронного зв`язку, відзив на позовну заяву, в тексті якої зазначено наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2022 р. №204 «Про призначення службового розслідування», у військовій частині НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, з метою уточнення причин і умов, що сприяли залишенню вночі з 08.08.2022 на 09.08.2022 позицій 1 стрілецькою ротою військової частини НОМЕР_3 за наказом командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.08.2022 №208 "Про результати службового розслідування" порушено клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.
В свою чергу, командир військової частини НОМЕР_2 , у відповідності до абзацу 4 ст. 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, користується стосовно підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, та є старшим командиром над військовою часиною НОМЕР_1 та підпорядкованих до неї підрозділів, включно із військовою частиною НОМЕР_3 , командиром котрої був позивач по справі.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 виражається у формі недбалого ставлення до військової служби, а саме недбале виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов`язків.
Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_6 обр ТрО № 1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022 військова частина НОМЕР_3 повинна перебувати та утримувати вказану у розпорядженні позицію, в тому числі СП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Донецької області.
В ніч з 08.08.2022 на 09.08.2022, без дозволу на те старшого командира, командиром військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 прийнято рішення на відхід особового складу 1 стрілецької роти із СП " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", без ретельної підготовки та належної організації, що створило загрозу у відкритті для противника флангів сусідніх підрозділів і перетворилося на втечу до позиції СП " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
Умовами, які призвели до неналежного виконання бойового розпорядження командира 108 обр ТрО № 1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022, стало низький рівень особистої відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 щодо обов`язку бути хоробрим, виконувати відданий йому наказ (розпорядження), обов`язку знати стан справ у дорученій йому військовій частині, вміло керувати ввіреною йому військовою частиною під час виконання бойового завдання та встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.
Причинами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста недисциплінованість, самовпевненість та ігнорування вимог керівних документів у військовій та оборонній сфері стосовно належного, повного та своєчасного виконання службових обов`язків на посаді командира військової частини НОМЕР_3 .
За останні шість місяців, командир військової частини НОМЕР_3 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, а саме командиром військової частини НОМЕР_1 були накладені дисциплінарні стягнення "догана" 24.05.2022 та "сувора догана" 12.07.2022.
У відповідності до статей 12, 45, 48, 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командиром військової частини НОМЕР_2 , в межах наданої дисциплінарної влади, було прийняте рішення про накладення на командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - "ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ", про що свідчить наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) №390 від 16.08.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 ".
Щодо правової позиції представника ОСОБА_1 - адвоката Руслана Слободянюка стосовно того, що в Бойовому Розпорядженні 108 об ТрО №1791 ОКП-Мирне від 25.07.2022 р. та, відповідно, в акті службового розслідування від 11.08.2022 р., не зазначені конкретної позиції яку мав займати та утримувати особовий склад військово частини НОМЕР_3 та не відображено період утримання останніх.
Представником Позивача ніяким чином необгрунтовано яким чином не зазначення в БР та Акті таких даних могли вплинути на висновки оскаржуваних наказів.
По-друге: позовна заява не містить вимоги про скасування в частині або і цілому висновків Акту службового розслідування від 11.08.2022р., що виключає апелювання представника позивача на можливі його недоліки.
Щодо твердження представника позивача, що при застосуванні дисциплінарної відповідальності відносно його довірителя, відповідачі застосували формальний підхід і застосували шаблонно-бланкетний формат визначення примарної вини останнього, із зазначення, що є незрозумілим, в чому саме вбачається формальний підхід і застосуванням шаблонно-бланкетного формату при прийнятті відповідачем-2 оскаржуваних наказів № 390 від 16.08.2022 року та № 149 від 16.08.2022 р. маючи, на час їх прийняття, неоскаржені акт службового розслідування від 11.08.2022 р. та наказ відповідача-1 військової частини НОМЕР_7 №208 від 11.08.2022 р. (в позовній заяві не зазначено номер останнього, та помилково зазначено дата його прийняття - 11.09.2022 р.).
За позицією представника ОСОБА_1 , останній, в ніч з 08.08.2022 р. на 09.08.2022 р. отримавши інформацію про двох 200-х (тобто - загиблих) на спостережному пункті (надалі - СП) "БРАМА" він, як командир і як єдиноначальник, в бойовій обстановці, з метою недопущення загибелі серед особового складу підпорядкованій йому стрілецькій роті № 1, маючи на це законне право, встановлене п. 2 ст. 28 Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (надання командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази), ст. 58 Статуту внутрішньої Служби (стосовне збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу), надав правомірний наказ на вихід особового складу з СП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на більш захищену позицію - СГ "ХМІЛЬ".
В акті службового розслідування від 11.08.2022 р. (положення якого не оскаржені), так і в оскаржуваному наказі №390 від 16.08.2022 р. зазначено, що ОСОБА_1 , без дозволу на те старшого командира, прийняв рішення на відхід особового складу стрілецької роти із СП "БРАМА", без ретельної підготовки та без належної організації.
Такі висновки акту та оскаржуваного наказу № 390 базуються, в тому числі, на особистих поясненнях позивача, наданих в ході службового розслідування (і які зазначені в самій позовній заяві) згідно яких: "... отримавши інформацію про 2-х 200-х на СП "БРАМА", але це була помилкова інформація мною була дана команда на вихід на більш безпечну позицію "ХМІЛЬ".... Після того, як розібралися, що інформація не підтвердилася, була дана команда повертатися на позицію СП "БРАМА", але вони цього не почули, тому особовий склад з позиції "БРАМА" залишився на позиції СП "ХМІЛЬ".
На підставі вищезазначеного представник відповідача-2 вважає, що висновки Акту службового розслідування (який не оскаржено) та оскарженого наказу № 390 стосовно того що"...підполковником ОСОБА_1 проявлено службову недбалість, тобто неналежним чином виконано свої службові обов`язки, що виразилось у наступному: не здійсненні перевірки оперативної інформації на підставі яке прийнято рішення на відведення особового складу першої стрілецької роти в/ НОМЕР_3 займаної позиції, не здійсненні попереднього інформування та узгодження рішення про відведення 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 із командуванням та суміжними підрозділами, не організуванні своєчасної передачі команд та розпоряджень особовому складу, не здійсненні контролю за виконанням наказу, а також змін оперативної обстановки на займаній посаді...", повністю обґрунтовані та доведені і відповідають дійсним обставинам справи.
На момент видання оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 390 від 16.08.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 " підполковник ОСОБА_1 обіймав посаду командира НОМЕР_8 окремого батальйону територіальної оборони окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (це дійсне найменування), командира військової частини НОМЕР_3 (це умовне найменування).
Умовами, які призвели до неналежного виконання бойового розпорядження командира 108 обр ТрО № 1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022, стали низький рівень особистої відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 щодо обов`язку бути хоробрим, виконувати відданий йому наказ (розпорядження), обов`язку знати стан справ у дорученій йому військовій частині, вміло керувати ввіреною йому військовою частиною під час виконання бойового завдання та встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.
Причинами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста недисциплінованість, самовпевненість та ігнорування вимог керівних документів у військовій та оборонній сфері стосовно належного, повного та своєчасного виконання службових обов`язків на посаді командира військової частини НОМЕР_3 .
21.12.2022 р. представником відповідача-2 Військової частини НОМЕР_2 були направлені на адресу суду додаткові пояснення від 21.12.2022 р., ідентичні за змістом додатковим поясненням від 21.12.2022 р., направленим на електронну адресу суду.
21.12.2022 р. представником відповідача-1 Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Як стверджує позивач та слідує з позовної заяви, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, що містяться в матеріалах службового розслідування проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності від 09.08.2022 №204) відсутні будь-які факти та докази доведеності вини позивача. Військова частина не згодна з доводами позивача та вважає, що факти та докази вини позивача доведені та зазначені в матеріалах службового розслідування, а саме: 09.08.2022 р. з метою уточнення причин і умов, що сприяли обставинам факту залишення позицій 1 стрілецькою ротою військової частини НОМЕР_3 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини НОМЕР_3 , чиї дії або бездіяльність стали причиною дисциплінарного правопорушення, видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2022 року №204 стосовно проведення службового розслідування комісією у складі - голова комісії: заступник командира-начальник відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 та члени комісії: старший офіцер відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 , офіцер відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 .
Відповідно до Бойового Розпорядження 108 об ТрО №1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022 року військова частина НОМЕР_3 повинна перебувати та утримувати вказану у розпорядженні позицію.
Станом на 08.08.2022 року зазначену позицію займала 1 стрілецька рота військової частини НОМЕР_3 під командуванням старшого лейтенанта ОСОБА_6 .
В ніч з 08.08.2022 року на 09.08.2022 року командиром військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 була віддана команда про відхід із зазначеної позиції на іншу позицію відповідно пояснень підполковника ОСОБА_1 (що містяться у матеріалах акту службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року)), а саме: «Про відступ особового складу з СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можу пояснити наступне: отримавши інформацію про 2-х 200-х на СП «Брама», але це була помилкова інформація. Мною була дана команда на відхід на більш безпечну позицію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », так як на СП «Брама» відсутня логістика. Після того, як розібралися, що інформація не підтвердилася була дана команда повертатися на позицію СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але вони цього не почули, тому о/с з позиції СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » залишився на позиції СП «Хміль».
Вищевказану команду командир 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 старший лейтенант ОСОБА_6 отримав від начальника штабу військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_7 , що підтверджується поясненнями майора ОСОБА_7 (що містяться у матеріалах акту службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року) де зазначено, що про відступ особового складу з СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можу пояснити наступне: я отримав повідомлення що 103 об Тро має 2-х 200-х. Мені показалось, що це на СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але це була помилкова інформація. По радіозв`язку я почав подавати команду на відхід та закріплення на СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Але ця інформація була помилкова, но по радіозв`язку команда відбій не пройшла. Тому група особового складу перемістилась на СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Даний факт підтверджується рапортом командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 старшим лейтенантом ОСОБА_6 від 09.08.2022 року (що містяться у матеріалах акта службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року)) де зазначено наступне: Дійсним доповідаю, що в ніч з 08.08.2022 р. на 09.08.2022 р. я, командир 1-ї стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 старший лейтенант ОСОБА_6 отримав команду від начальника штабу 103 батальйону 108 бригади на вивід людей з позиції «Брама» то відразу приступів до їх виконання. Мною була отримана команда за допомогою радіостанції. Після отримання команди від начальника штабу я, за допомогою радіостанції, яку мали чути всі кореспонденти, включаючи штаб, віддав команду про вивід людей з позиції «Брама». Інформації про перевід людей на іншу позицію чи відбій вивода людей я не отримував та не підтверджував. Мною була сформована група з транспортом та організована евакуація людей з позиції «Брама» на виконання наказу начальника штабу 103 батальйону. Евакуаційна група, почавши евакуацію, доповіла про хід евакуації по радіостанції. В цей момент я почав отримувати повідомлення від заступника командира 108 бригади про заборону залишати позиції. Я відповів, що я отримував команду від начальника штабу про вивід людей з позиції «Брама.», яку зараз і виконую, на що через деякий час я отримав вказівку від заступника командира 108 бригади про відміну евакуації та переміщення людей па позиції «Копьо» та «Хміль». Я доповів, що через нічні умови та відсутність засобів нічного бачення, а також незнання позиції «Копьйо», я доповів, що мої люди можуть зайняти тільки позицію «Хміль», про що я відразу віддав команду своїм людям. Мої люди, отримавши команду на захід на позицію «Хміль» та закріплення там, припинили евакуацію та виконали поставлену задачу, про що доповіли по радіостанції. На даний момент зазначений особовий склад знаходиться на позиції «Хміль».
Відповідно пояснень заступника командира бригади військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 (що містяться у матеріалах акту службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року)): Дійсним доповідаю, що 08.08.2022 р. приблизно біля 20.00 перебуваючи на КП 103 ОБ ТРО в радіоефірі почув доповідь командира 1 ср старший лейтенант ОСОБА_6 про відступ (евакуацію) з позиції «Брама» його особового складу. Я вийшов в ефір та уточнив, за чиїм наказом це проводиться та де знаходяться його люди, та надав наказ не залишати позиції та негайно повернути людей. Старший лейтенант ОСОБА_6 доповів, що люди пройшли ВОП «Хміль» та знаходяться на дорозі. Я ще раз в радіоефірі надав команду: «Черкес, я ОСОБА_9 , наказую повернути особовий склад на позиції». Старший лейтенант Запорожець після деяких суперечок в ефірі, та мого попередження про кримінальну відповідальність, почав подавати команду в радіоефірі своєму особовому складу про повернення на позиції. Через деякий час старший лейтенант ОСОБА_6 доповів, що його люди знаходяться на ВОП «Хміль», та що далі просування неможливе.
Відповідно викладеного вище вбачається, що командир військової частини НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_1 проявив службову недбалість тобто неналежним чином виконав свої службові обов`язки, що виразилось у наступному: не здійснив перевірку оперативної інформації на підставі якої прийняв рішення на відведення особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 займаної позиції, не здійснив попереднього інформування та узгодження свого рішення про відведення 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 із командуванням та суміжними підрозділами, не організував своєчасну передачу команд та розпоряджень особовому складу, не здійснював контролю за виконання наказу, а також змін оперативної обстановки на займаній позиції. Зазначене недбале ставлення до військової служби командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 могло привести до негативних наслідків, що виразилось у створенні відкриття для противника флангів сусідніх підрозділів.
Також комісією було перевірено запис в особовій картці щодо заохочень та стягнень і встановлено наступне, що підполковник ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: командиру військової частини НОМЕР_3 підполковнику ОСОБА_1 за низький рівень підготовки до проведення бойових стрільб оголошено догану (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 року №79 (з адміністративно-господарської діяльності); атестаційною комісією військової частини НОМЕР_1 па засіданні 12.07.2022 року встановлено: недоліки оформлення бойових та директивних документів в батальйоні та порушення термінів їх виконання; неповна готовність бойових позицій батальйону до оборони(протокол засідання атестаційної комісії № 2 від 12.07.2022 року).
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Дослідивши в сукупності письмові докази, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується відомостями, які міститься в матеріалах справи.
Судом встановлено, що перебуваючи 09.08.2022 року на посаді командира військової частини НОМЕР_5 , за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2022 року №204 «Про призначення службового розслідування», наказано провести службове розслідування стосовно залишення за наказом командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_10 вніч з 08.09.2022 року на 09.08.2022 року позицій 1 стрілецькою ротою військової частини НОМЕР_3 ; проведення службового розслідування доручити комісії у складі: голови комісії - заступника командира - начальника відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 , членів комісії: старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 ; заступнику командира-начальнику відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_3 службове розслідування провести та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 24.08.2022 року.
За результатами службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2022 року №208 накладено на позивача, підполковника ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_3 , дисциплінарне стягнення «ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ», як наслідок командиром військової частини НОМЕР_2 , наказом від 16.08.2022 №390 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді - ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.08.2022 року по особовому складу - ПОНИЖЕННО у ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ - ДО МАЙОРА.
Виданню зазначених наказів, а саме: від 11.08.2022 року №208 «Про результати службового розслідування»; від 16.08.2022 №390 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 »; від 16.08.2022 року №149, а саме: § 3, яким відповідно до пунктів 12 та 76 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України,
затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами) ПОНИЗИТИ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ ДО МАЙОРА: 13. Підполковника ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_3 , 1985 р.н. НОМЕР_4 . Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 16.08.2022 №390 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" передували матеріали службового розслідування від 11.08.2022 р., а саме: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2022 р. № 204 "Про призначення службового розслідування"; пояснення командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 на 3 аркушах; пояснення начальника штабу військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_7 на 3 аркушах; рапорт командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_11 на 1 аркуші; рапорт (вхідний №897 від 11.08.2022 р.) заспупника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 на 1 аркуші.
Службовим розслідуванням було встановлено, що станом на 08.08.2022 року зазначену позицію займала 1 стрілецька рота військової частини НОМЕР_3 під командуванням старшого лейтенанта ОСОБА_6 .
В ніч з 08.08.2022 року на 09.08.2022 року командиром військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 була віддана команда про відхід із зазначеної позиції на іншу позицію відповідно пояснень підполковника ОСОБА_1 (що містяться у матеріалах акту службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року)), а саме: «Про відступ особового складу з СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можу пояснити наступне: отримавши інформацію про 2-х 200-х на СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але це була помилкова інформація. Мною була дана команда на відхід на більш безпечну позицію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », так як на СП «Брама» відсутня логістика. Після того, як розібралися, що інформація не підтвердилася була дана команда повертатися на позицію СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але вони цього не почули, тому о/с з позиції СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » залишився на позиції СП «Хміль».
Вищевказану команду командир 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 старший лейтенант ОСОБА_6 отримав від начальника штабу військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_7 , що підтверджується поясненнями майора ОСОБА_7 (що містяться у матеріалах акту службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року) де зазначено, що про відступ особового складу з СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можу пояснити наступне: я отримав повідомлення що 103 об Тро має 2-х 200-х. Мені показалось, що це на СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але це була помилкова інформація. По радіозв`язку я почав подавати команду на відхід та закріплення на СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Але ця інформація була помилкова, но по радіозв`язку команда відбій не пройшла. Тому група особового складу перемістилась на СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Даний факт підтверджується рапортом командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 старшим лейтенантом ОСОБА_6 від 09.08.2022 року (що містяться у матеріалах акта службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року)) де зазначено наступне: Дійсним доповідаю, що в ніч з 08.08.2022 р. на 09.08.2022 р. я, командир 1-ї стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 старший лейтенант ОСОБА_6 отримав команду від начальника штабу 103 батальйону 108 бригади на вивід людей з позиції «Брама» то відразу приступів до їх виконання. Мною була отримана команда за допомогою радіостанції. Після отримання команди від начальника штабу я, за допомогою радіостанції, яку мали чути всі кореспонденти, включаючи штаб, віддав команду про вивід людей з позиції «Брама». Інформації про перевід людей на іншу позицію чи відбій вивода людей я не отримував та не підтверджував. Мною була сформована група з транспортом та організована евакуація людей з позиції «Брама» на виконання наказу начальника штабу 103 батальйону. Евакуаційна група, почавши евакуацію, доповіла про хід евакуації по радіостанції. В цей момент я почав отримувати повідомлення від заступника командира 108 бригади про заборону залишати позиції. Я відповів, що я отримував команду від начальника штабу про вивід людей з позиції «Брама.», яку зараз і виконую, на що через деякий час я отримав вказівку від заступника командира 108 бригади про відміну евакуації та переміщення людей па позиції «Копьо» та «Хміль». Я доповів, що через нічні умови та відсутність засобів нічного бачення, а також незнання позиції «Копьйо», я доповів, що мої люди можуть зайняти тільки позицію «Хміль», про що я відразу віддав команду своїм людям. Мої люди, отримавши команду на захід на позицію «Хміль» та закріплення там, припинили евакуацію та виконали поставлену задачу, про що доповіли по радіостанції. На даний момент зазначений особовий склад знаходиться на позиції «Хміль».
Відповідно пояснень заступника командира бригади військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 (що містяться у матеріалах акту службового розслідування затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року (вхідний №899 від 11.08.2022 року)): Дійсним доповідаю, що 08.08.2022 р. приблизно біля 20.00 перебуваючи на КП 103 ОБ ТРО в радіоефірі почув доповідь командира 1 ср старший лейтенант ОСОБА_6 про відступ (евакуацію) з позиції «Брама» його особового складу. Я вийшов в ефір та уточнив, за чиїм наказом це проводиться та де знаходяться його люди, та надав наказ не залишати позиції та негайно повернути людей. Старший лейтенант ОСОБА_6 доповів, що люди пройшли ВОП «Хміль» та знаходяться на дорозі. Я ще раз в радіоефірі надав команду: «Черкес, я ОСОБА_9 , наказую повернути особовий склад на позиції». Старший лейтенант Запорожець після деяких суперечок в ефірі, та мого попередження про кримінальну відповідальність, почав подавати команду в радіоефірі своєму особовому складу про повернення на позиції. Через деякий час старший лейтенант ОСОБА_6 доповів, що його люди знаходяться на ВОП «Хміль», та що далі просування неможливе.
Відповідно викладеного вище вбачається, що командир військової частини НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_1 проявив службову недбалість тобто неналежним чином виконав свої службові обов`язки, що виразилось у наступному: не здійснив перевірку оперативної інформації на підставі якої прийняв рішення на відведення особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 займаної позиції, не здійснив попереднього інформування та узгодження свого рішення про відведення 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 із командуванням та суміжними підрозділами, не організував своєчасну передачу команд та розпоряджень особовому складу, не здійснював контролю за виконання наказу, а також змін оперативної обстановки на займаній позиції. Зазначене недбале ставлення до військової служби командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_1 могло привести до негативних наслідків, що виразилось у створенні відкриття для противника флангів сусідніх підрозділів.
Також комісією було перевірено запис в особовій картці щодо заохочень та стягнень і встановлено наступне, що підполковник ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: командиру військової частини НОМЕР_3 підполковнику ОСОБА_1 за низький рівень підготовки до проведення бойових стрільб оголошено догану (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 року №79 (з адміністративно-господарської діяльності); атестаційною комісією військової частини НОМЕР_1 па засіданні 12.07.2022 року встановлено: недоліки оформлення бойових та директивних документів в батальйоні та порушення термінів їх виконання; неповна готовність бойових позицій батальйону до оборони(протокол засідання атестаційної комісії № 2 від 12.07.2022 року).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної та має не зняті дисциплінарні стягнення, а саме: догану «24.05.2022 р.» та сувору догану « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 24 цього Закону №2232 передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
За п. 5, 6 Положення № 1115/2009, громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.
Відповідно до Вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
За положенням ст.5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.
За ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (п. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил).
Статтею 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Статтею 1, 2 Дисциплінарного статут ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 5 Дисциплінарного статут ЗСУ передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статут ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
За положенням ст. 48 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
За положенням ст. 54 Дисциплінарного статут ЗСУ, командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).
Відповідно до ст. 83 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
За ст. 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).
Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Відповідно до абзацу першого пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Пунктом 3 розділу ІV Порядку передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, уважно вивчивши матеріали службового розслідування та письмові пояснення як позивача, так і відповідача-1 та відповідача-2, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
За результатами проведеного службового розслідування від 11.08.2022 року встановлено, що відповідно до Бойового Розпорядження 108 об ТрО №1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022 року військова частини НОМЕР_3 повинна перебувати та утримувати вказану у розпорядженні позицію.
Зокрема, суд зазначає, що як в акті службового розслідування від 11.08.2022 р., так і під час надання відзиву та пояснень відповідачем-1, та відповідачем-2 не зазначена конкретна позиція, яка повинна була бути утримана відповідно до Бойового Розпорядження 108 об ТрО №1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022 року.
При цьому, як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, за фактом який відбувся в ніч з 08.08.2022 року по 09.08.2022 року, командир військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 віддана команда про вихід із позиції СП «Брама» на більш безпечну позицію СП «Хміль».
Із пояснень позивача, які містяться в матеріалах справи та відображені в акті службового розслідування, далі мовою оригіналу: «Про відступ особового складу з СП «БРАМА» можу пояснити наступне: отримавши інформацію про 2-х 200-х на СП «Брама», але це була помилкова інформація. Мною була дана команда на вихід на більш безпечну позицію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », так як на СП «Брама» відсутня логістика. Після того, як розібралися, що інформація не підтвердилася, була дана команда повернутися на позицію СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але вони цього не почули, тому р/о/с з позиції СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » залишився на позиції СП «Хміль».
Відтак, суд зазначає, що представниками відповідача-1, та відповідача-2 не було доведено будь-якими належними та допустими доказами, в розумінні норм ст. ст. 73-74 КАС України, яку ж саме позицію повино бути утримано згідно Бойового Розпорядження 108 ою ТрО №1791 ОКП-МИРНЕ від 25.07.2022 р., так і той факт, що означений «відхід» все ж таки відбувався безпосередньо при виконанні бойового розпорядження у районі ведення бойових дій, та пояснення позивача щодо «відсутності логістики на СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» відповідачами також не спростовані, а лише зазначено, проте непідтверджено будь-якими належними та допустими доказами, що останнє «створило загрозу у відкритті для противника флангів сусідніх підрозділів і перетворилося на втечу до позиції СП «ХМІЛЬ».
На підставі означеного вище, суд зазначає, що положенням ст. 48 Дисциплінарного статут ЗСУ, визначені дисциплінарні стягнення, які можуть бути накладені на військовослужбовців, а саме: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Оскільки як відповідачем-1, так і відповідачем-2 не доведено будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні норм ст. ст. 73, 74 КАС України вини позивача, та зважаючи на той факт, що дисциплінарному стягненню - «пониження у військовому званні на один ступінь» передують ще три дисциплінарні стягнення, а саме: «позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти)»; «попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби)»; «пониження в посаді», які не застосовані до позивача, суд вважає недоцільне застосування до ОСОБА_1 такого службового заходу дисциплінарного стягнення, як «пониження у військовому званні на один ступінь».
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення у військовому званні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до норм ЗУ «Про судовий збір» та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Керуючись ст. ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення у військовому званні, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №390 від 16.08.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 про накладення дисциплінарного стягнення «ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ».
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 по особовому складу №149 від 16.08.2022 року параграфу 3 ПОНИЗИТИ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ ДО МАЙОРА - підполковника ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_3 .
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2022 «Про результати службового розслідування» в частині пункту 2 про накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення «ПОНИЖЕННЯ у військовому ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ».
Поновити ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_4 у військовому званні - «ПІДПОЛКОВНИК» з 16.08.2022 року.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова