Справа № 520/10545/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 р. Справа № 520/10545/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Калиновського В.А. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 26.08.21 року у справі № 520/10545/21

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 належної індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі № 520/10545/21 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 належної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

Відповідач, Харківський національний університет Повітряних Сил імені І.Кожедуба, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі № 520/10545/21 та ухвалите нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що підстави для виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року у Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба відсутні. Позивач зарахований до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба наказом начальника університету від 08.08.2019 р. №197, а тому відсутні будь які правові підстави для виплати йому індексації за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, оскільки позивач в цій період не проходив службу в університеті.

Позивач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є підполковником та перебуває на військовій службі в Харківському національному університеті Повітряних Сил, що підтверджується довідкою №763/24-95 від 02.06.2021 року.

Позивач вважає, що у період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року відповідачем йому не нараховувалась індексація грошового забезпечення та її виплата.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, на усне звернення позивача відповідачем було відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за вказаний період із посиланням на відсутність фінансування та відсутність механізму нарахування і виплаті індексації в поточному році за минулі роки.

Позивач, не погодившись з протиправною бездіяльністю відповідача щодо невиплати йому належної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо невиплати ОСОБА_1 належної індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статей 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Згідно ст. 10 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Доходи від роботи за сумісництвом, на умовах погодинної оплати поза основним місцем роботи індексуються в розмірі, що з урахуванням оплати праці за основним місцем роботи не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Таким чином, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється саме за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні та є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці.

Колегія суддів встановила, що згідно з витягу з послужного списку підполковника ОСОБА_1 у період з 09.2013 р. по 06.2016 р. позивач проходив службу у військовій часті НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на посаді начальника фізичної підготовки спорту, у період з 06.2016 р. по 06.2019 р. проходив службу у військовій часті НОМЕР_2 (м. Дніпро) на посаді начальника фізичної підготовки та спорту відділу бойової підготовки, з 26.06.2019 р. по теперішній час проходить службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил на посаді старшого викладача кафедри фізичного виховання.

У відповідності до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів проходження позивачем у період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суду не надано, відтак Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не є належним відповідачем у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі № 520/10545/21 прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі № 520/10545/21 підлягає скасуванню із прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 року у справі № 520/10545/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський Я.М. Макаренко
Постанова складена в повному обсязі 16.02.23 р.