Справа № 320/4368/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Київ № 320/4368/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Пром Агро Рось» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Пром Агро Рось» (далі позивач, Підприємство) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі відповідач, митний орган), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100250/2022/000001/2 від 25.01.2022, що винесене відповідачем;

- визнати протиправною та скасувати карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA10025/2022/000030 від 25.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що порушуючи норм діючого митного законодавства України відповідачем прийнято протиправне рішення про коригування митної вартості товарів та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, внаслідок чого скориговано заявлену позивачем за ціною контракту митну вартість імпортованих ним товарів, що призвело до порушення його прав та законних інтересів, оскільки подані позивачем митному органу документи, відповідають встановленим законодавчим вимогам та підтверджують заявлені відомості про митну вартість товарів, у той час, як визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

Ухвалою суду від 20.05.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржувані рішення і картка відмови є законними та обґрунтованими, прийнятими на підставі та на виконання норм митного законодавства України, за результатами розгляду та оцінки поданих позивачем документів для митного оформлення товарів, які були надані не у повному обсязі та фактично не підтвердили числові значення складових митної вартості товарів, тож просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій наголосив, що наведені у відзиві доводи відповідача не відповідають дійсності, оскільки фактично на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару відповідачу були подані усі необхідні документи, які спростовують висновки останнього щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості товарів.

Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Покупець) та компанією Zhejiang Powerbelt Co. Ltd (Продавець) укладено контракт № 21/01-2021 від 21.01.2021 (далі - контракт), згідно з умовами якого, Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується придбати товари на умовах поставки FOB Ningbo порт згідно з Incoterms 2010. Попередні кількість, асортимент, ціни кожної поставки зазначаються в Proforma Invoice. Асортимент, кількість і ціна товару фактичної поставки, зазначається в Commercial Invoice, який є невід`ємною частиною даного Контракту. Ціна товару надається у Proforma Invoice та включає вартість експортної упаковки. Упаковка та маркування входить у вартість товару.

На виконання контракту 04.10.2021 компанією Zhejiang Powerbelt Co. Ltd було виставлено позивачу рахунок на товар (Proforma Invoice) № BPWXNP211004-03, відповідно до якого попередня вартість товару становить 164666,16 дол. США. Також, 02.12.2021 було виставлено Commercial Invoice № POW21068-06, відповідно до якого фактична вартість товару склала 171562,21 дол. США.

За вказаними документами до поставки визначений наступний товар:

1. Конвеєрна свічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною не менше, як 800 мм та більше, як 1200 мм, для використання в цивільному господарстві та виробництві, виробник Zhejiang Powerbelt Co. Ltd, країна виробництва CN:

EP100elevator 300х5 ТК100м елеватор 300 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100elevator175х6 ТК100м елеватор 315 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100elevator 300х6 ТК100м елеватор 180 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100550х2 ТК-100 2/0 РБ 100м 183,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100550х2 ТК-100 2/0 РБ 96м 176 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100600х2 ТК-100 2/0 РБ 100м 400 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100СЕ 550х2 ТК-100 2/0 НБ 100м 390 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100500х3 ТК-100 2/0 РБ 100м 2600,04 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100600х3 ТК-100 2/0 РБ 100м 3120 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP1001400х3 ТК-100 2/0 РБ 100м 606,67 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100500х4 ТК-100 2/0 РБ 100м 1600,02 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100500х3 ТК-100 3/1 РБ 100м 283,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 650х4 ТК-200 4/2 РБ 100м DIN 1040 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 500х4 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 433,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 650х4 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 563,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 600х5 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 1160 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 650х5 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 628,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1400х5 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 1353,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 400х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 1360,02 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 400х3 ТК-200 3/1 РБ 95м 215,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 500х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 2266,64 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 600х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 2040 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 650х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 1841,65 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1400х3 ТК-200 3/1 РБ 100мDIN 1586,66 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 500х3 ТК-200 5/2 РБ 100м 383,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 500х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 3200 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 600х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 3360 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 650х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 3640 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 500х5 ТК-200 5/2 РБ 100м 966,66 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 600х4 ТК-200 5/2 РБ 100м 580 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100 400х3 ТК-100 2/0 РБ 100м 519,99 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP100 600х4 ТК-200 2/0 РБ 100м 1280 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 300х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 170 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 400х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 453,34 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 500х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 1416,65 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 400х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 320 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 650х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 520 кв.м. прокладочного матеріалу;

2. Конвеєрна свічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною не менше, як 800 мм, але не більше, як 1200 мм, для використання в цивільному господарстві та вирбництві, виробник Zhejiang Powerbelt Co. Ltd, країна виробництва CN:

EP100 800х4 ТК-100 2/0 РБ 100м 853,34 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х3 ТК-200 3/1 РБ 100мDIN 1906,66 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х4 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 693,33 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1000х4 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 866,67 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х5 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 1546,66 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1200х5 ТК-200 5/2 РБ 100м DIN 1160 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 3626,64 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1000х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 1133,34 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1200х3 ТК-200 3/1 РБ 100м 1360 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х3 ТК-200 5/2 РБ 100м 1839,99 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 4480 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1000х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 3200 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1200х4 ТК-200 4/2 РБ 100м 960 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 800х5 ТК-200 5/2 РБ 100м 2319,99 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1000х5 ТК-200 5/2 РБ 100м 1933,34 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1200х5 ТК-200 5/2 РБ 100м 2320 кв.м. прокладочного матеріалу;

EP200 1200х6 ТК-200 6/2 РБ 100м 1360 кв.м. прокладочного матеріалу.

Згідно з договором транспортного експедирування № КН 22 FS від 01.02.2019, між позивачем (Клієнт) та Дочірнім підприємством «Кюне і Нагель» (Експедитор), Клієнт доручає, а Експедитор бере на себе зобов`язання інтересах, за плату і за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиційне обслуговування відповідно до узгоджених Сторонами Заявок.

З метою митного оформлення товару, позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № UA100250/2022/730476 від 24.01.2022, в якій визначив митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною контракту.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митниці разом із митною декларацією наступні документи: пакувальний лист; рахунок (Proforma Invoice) № BPWXNP211004-03 від 01.10.2021; рахунок-фактуру Commercial Invoice № POW21068-06 від 02.12.2021; коносамент 4359-0177-111.023 від 06.12.2021; міжнародні товарно-транспортні накладні №№ 1620, 8392, 9010, 9072, 9569, 9904 від 22.01.2022; платіжний документ від 25.10.2021 № 1025; платіжний документ від 16.12.2021 № 1216; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 12028739 від 17.01.2022; довідку, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.01.2022; контракт № 21/01-2021 від 21.01.2021; договір про надання послуг митного брокера № 14-06/17 від 14.06.2017; договір транспортного експедирування № КН 22 FS від 01.02.2019; лист № 2 від 10.01.2022 про відсутність страхування; лист про відсутність товарної марки від 02.12.2021.

За результатами розгляду наведених документів, наданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості (її складових) за ціною контракту, відповідачем було встановлено, що такі документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме: положеннями контракту передбачено постачання товару на умовах FOB Ningbo. Відповідно до Incoterms 2010 при умовах поставки FOB до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Таким чином відповідач дійшов висновку про ймовірність не включення інших складових митної вартості. Декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар із різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки. Згідно з наданими товарно-транспортними накладними CMR перевізником товару виступає ТОВ «Мультитранс», у той же час довідка про вартість перевезення видана ТОВ «Кюне і Нагель». Також у рахунку про транспортно-експедиційні послуги № 12028739 не зазначено номера договору, за яким надано послуги по перевезенню товарів, лінійний коносамент, які не надано до митного оформлення. Таким чином, надані документи не підтверджують достовірності декларування витрат на транспортування. У графі 44 МД відсутня інформація щодо МД країни експортера. Таким чином є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Отже з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

У зв`язку з наведеним відповідач просив позивача надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) обґрунтовані висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) заявка на транспортно-експедиційні послуги; 4) експортну декларацію країни відправника; 5) калькуляцію виробника, прайс-листи виробника товару, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) з урахуванням статті 254 Митного кодексу України.

На виконання вимог митного органу, позивач 25.01.2022 надіслав пояснення з приводу запитуваних документів, а також додаткові документи: висновок за результатами цінового моніторингу від 25.01.2022 № Ц-141; заявку на транспортні-експедиційні послуги № 9 від 30.11.2021; прайс-лист продавця від 01.10.2021; експертну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову від 03.12.2021 № 15713692; сертифікат від 17.12.2021 № 213326ВО/006700; коносамент від 06.12.2021 № 4359-0177-111.023 з перекладом на українську мову; коносамент від 10.09.2021 № nBKN110134 з перекладом на українську мову.

Натомість, за результатом розгляду всіх наданих позивачем документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2022 № UA100250/2022/000001/2 (далі спірне рішення), яким позивачу відкориговано митну вартість товару за резервним методом (на підставі інформації про вартість, зазначеної у МД від 13.09.2021 № UA102180/2021/005988, виходячи з вартості одиниці товару 2,41 дол. США/кг) та склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100250/2022/000030 (далі картка відмови).

Зі змісту спірного рішення вбачається, що положеннями контракту визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування та маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями пункту 1.1. контракту передбачено постачання товару на умовах поставки FOB Ningbo. Відповідно до Incoterms 2010 при умовах поставки FOB до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Таким чином є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки. Згідно з наданими товарно-транспортними накладними CMR перевізником товару виступає ТОВ «Мультитранс», у той же час довідка про вартість перевезення видана ТОВ «Кюне і Нагель». Також в рахунку про транспортно-експедиційні послуги від 17.01.2022 № 12028739 не зазначено номер договору, за яким надано послуги по перевезенню товарів. Таким чином, надані документи не підтверджують достовірності декларування витрат на транспортування. У графі 44 МД відсутня інформація щодо МД країни експортера. Таким чином є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Декларант надав документи не у повному обсязі, а надані додаткові документи не усувають раніше встановлених розбіжностей.

Додатково наданий декларантом висновок Київської обласної ТПП від 25.01.2022 № Ц-141 прийнято до уваги митницею, але не може бути підставною для підтвердження митної вартості, оскільки експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару на підставі інвойсу та контракту та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари. Окрім того, висновок складений з порушенням порядку, визначеного Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2013 № 1440, отже не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які в ньому наведені.

Таким чином, декларант надав документи не у повному обсязі, а надані додаткові документи не усувають раніше встановлених розбіжностей, отже такі документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України.

У зв`язку з наведеним, із позивачем були проведені консультації, за результатами яких встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів за ціною договору. Методи визначення митної вартості 2в та 2г не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів.

Натомість у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 Митного кодексу України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ резервного методу. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 13.09.2021 № UA102180/2021/005988, вартість згідно з джерела інформація 2,41 дол. США/кг.

Уважаючи спірне рішення та картку відмови відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із такого.

Відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються, зокрема Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України; у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина друга статті 257 МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МК України).

За приписами частини другої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга).

Із аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Ця норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Зазначене також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом із тим, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта статті 53 МК України).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).

У свою чергу, відповідно до частини першої-третьої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; (пункт 2 частини шостої статті 54 МК України).

Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами, окрім іншого, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно зі статтею 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів (частина перша).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга).

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина третя).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята).

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частина дев`ята).

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів (частина десята).

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті (частина одинадцята).

При цьому, відповідно до пункту 1.6. Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 року № 201 визначається ціна одиниці виміру товару та загальна вартість товарів або вартість виконаних робіт (наданих послуг), що поставляються згідно з договором (контрактом).

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Згідно з пунктом 2 параграфу (Ь) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

У свою чергу, відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митним органам право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

На думку суду, сумніви є обґрунтованими, якщо подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей МК України зобов`язують митні органи зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Окрім того, ненаведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.10.2021 у справі № 804/15600/15, від 21.04.2021 у справі № 809/1838/15.

Судом встановлено, що позивачем були подані відповідачу документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, необхідні для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, за результатом дослідження та оцінки яких у суду не виникло сумнівів щодо об`єктивності та реальності заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту. Натомість подані позивачем документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару вказують, що їх дані піддаються обчисленню.

Водночас судом встановлено, що відповідачем всупереч імперативних вимог митного законодавства, не зазначивши конкретних обставин, які саме викликали сумніви у заявленій позивачем митній вартості товару (її складових), причини неможливості їх перевірки на підставі наданих позивачем документів, а також не обґрунтувавши необхідність перевірки спірних відомостей з посиланням на документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності, було прийняте спірне та рішення та оформлену картку відмови.

Також суд установив, що з відповідних документів не вбачається розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість або ознак підробки, що б могли надати митному органу підстави для висновку про невірне визначення позивачем митної вартості.

Разом із тим, суд критично сприймає доводи відповідача про ненадання позивачем інформації щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки, оскільки надання такої інформації МК України не передбачена вичерпним переліком документів, визначеним положеннями статті 53 МК України. Окрім того, ціну товару формує безпосередньо продавець товару, а не покупець, що виключає можливість надання останнім будь-якої інформації щодо принципу визначення ціни товару.

Також суд критично сприймає висновки відповідача про те, що є ймовірність не включення до митної вартості товару інших складових митної вартості (без визначення яких саме), оскільки висновки митного органу мають бути чіткими та обґрунтованими, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Більше того, не прийняття до уваги митним органом поданого позивачем, для підтвердження заявленої митної вартості товару, висновку Київської обласної ТПП від 25.01.2022 № Ц-141, є необґрунтованим, оскільки такий висновок документально відповідачем не спростований. Натомість, відповідно до статті Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Таким чином, виходячи з наведеного в сукупності, суд доходить висновку, що наведені відповідачем у спірному рішенні доводи не могли бути підставою для коригування заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту, оскільки не спростовують правомірність визначення такої митної вартості (її складових).

У взаємозв`язку з наведеним, проаналізувавши доводи відповідача, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості товару, заявленої позивачем, суд доходить висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, та що у документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Окрім наведеного, щодо коригування відповідачем митної вартості товару за резервним методом, суд зазначає таке.

Як вбачається зі змісту графи 33 спірного рішення, другорядні методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартостей також не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу - резервного методу.

Джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 13.09.2021 № UA102180/2021/005988, вартість згідно з джерела інформація 2,41 дол. США/кг.

Разом із тим, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі вартості щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з графи 33 спірного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларацій, на підставі якої здійснено коригування митної вартості товару, без наведення будь-яких пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що не дає підстав уважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведених норм у взаємозв`язку з фактичними обставинами справи, суд доходить висновку, що відповідачем не наведено та не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність спірних рішення та картки відмови. Натомість, суд уважає, що надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих відомостей про митну вартість товару і правильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

За викладених обставин суд доходить висновку, що спірні рішення відповідача та картка відмови не відповідають вимогам критеріям правомірності, тож є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

У підсумку, з урахування зазначеного в сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 26.04.2022 № 1480 позивачем сплачено судовий збір в сумі 6323, 16 грн., яка підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и рі ш и в:

позов Приватного підприємства «Пром Агро Рось» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100250/2022/000001/2 від 25.01.2022, винесене Київською митницею.

Визнати протиправною та скасувати карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA10025/2022/000030 від 25.01.2022, оформлену Київською митницею.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Пром Агро Рось» (; місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 4, кв. 296) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП: 43997555; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Гавела Вацлава, 8-А) судовий збір у розмірі 6323, 16 грн. (шість тисяч триста двадцять три гривні 16 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.