Справа № 420/1294/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1294/23
УХВАЛА
14 лютого 2023 року м. Одеса
суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 31.01.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Від представника позивача, на виконання ухвали суду, надійшла заява, в якій останній зазначає, що з огляду на позицію Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є різною, на підтвердження чого посилався на окрему думку судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В.В. по справі 9901/311/19. Крім того, позивач посилається на позицію Верховного Суду у постанові від 05.05.2022 року по справі №380/8976/21. Позивач вважає, що даний спір, який виник між сторонами є спором щодо невиплати під час проходження військової служби грошового забезпечення у належному розмірі, а саме: не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення, що є складовою грошового забезпечення (заробітної плати) військовослужбовця. Таким чином, представник позивача вважає, що відповідно до пункту І частини І статті 5 Закону України «Про судовий збір» 3674-VI по справах про стягнення заробітної плати, а грошове забезпечення є складовою заробітної плати військовослужбовця, позивач звільнений від сплати судового збору за другу майнову вимогу.
Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Надаючи правову оцінку наведеним доводам, суд робить наступні висновки.
Згідно із ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно із ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон).
В позовній заяві позивач вказує, що звільнений від сплати судового збору з посиланням на п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Норми аналогічного змісту містяться також у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
Водночас, зі змісту ст.1 Закону № 2050-ІІІ можливо зробити висновок, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У пункті 4 цього Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Суд звертає увагу позивача на те, що ухвалою суду від 31.01.2023 року адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн та зазначено, що за заявленими вимоги щодо визнання протиправними дій щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання здійснити виплату компенсації втрати частини доходів позивач не звільнений від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Тобто, підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визнані ухвалою суду від 31.01.2023 року відсутні.
Проте, представник позивача продублював вказані обґрунтування звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у заяві на усунення недоліків та не надав на виконання вимог ухвали суду від 31.01.2023 року докази сплати судового збору.
Позовна вимога про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації не є позовною вимогою про стягнення заробітної плати та не пов`язана із порушенням права на соціальний захист як учасника бойових дій, а тому у цій частині судовий збір має бути сплачений на загальних підставах як за одну немайнову вимогу.
Отже, позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 31.01.2023 року.
При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на позицію Верховного Суду у постанові від 05.05.2022 року по справі №380/8976/21, так як, спірні правовідносини не є аналогічними. Суд ще раз наголошує, що відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати.
Індексація заробітної плати це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Тобто, індексація це не окремий вид доходу, а механізм її підвищення у випадках визначених законодавством (постанова Верховного Суду від 05.05.2022 у справі №380/8976/21).
Разом з тим, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Відтак, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового на підставі пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», про що вже було зазначено в ухвалі від 31.01.2023 року.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до п. 9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для повернення адміністративного позову.
Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. 169, 248, 256 КАС України, суддя
Повернути позивачеві адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Бжассо