Справа № 420/16036/22
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш ЕН Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В.. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Ананьївської міської ради Одеської області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради (далі - відповідач) у неприйнятті рішення по заяві від 11.08.2021 та зобов`язати Ананьївську міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу в приватну власність громадянці України ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована на території Жеребківської сільської ради (за межами населеного пункту) Подільського району (колишнього Ананьївського району) Одеської області, кадастровий номер :01:001:0503; зобов`язати Ананьївську міську раду подати суду у встановлений строк звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Ананьївську міську раду повернути витрати на складання позову та іншу правничу допомогу у розмірі 15000 гривень; стягнути з Ананьївської міської ради моральну шкоду в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Позов обґрунтований тим, що позивачка звернулася до Ананьївської міської ради із заявою від 11 серпня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0503) сільськогосподарського призначення площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Жеребківської сільської ради (за межами населеного пункту) Подільського району (колишнього Ананьївського району) Одеської області та передачу земельної ділянки у власність. Оскільки відповідного рішення за результатами розгляду цієї заяви відповідачем не прийнято, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо незатвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відповідно до положень Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою суду від 15 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві від 26.12.2022 року зазначив, що 11 серпня 2021 року позивач звернулася до Ананьївської міської ради з клопотаннями про затвердження проекту землеустрою з метою одержання безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області ( за межами населеного пункту). За дорученням Ананьївського міського голови відділом земельних відносин та охорони навколишнього середовища дане звернення було розглянуте, на підставі чого позивачу підготовлено та направлено відповідь 24.02.2022року №04-23/745 щодо неможливості надати адміністративну послугу у зв`язку з тим, що : «Ананьївською міською радою розглянуто Ваше клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Одеської області Ананьївського району Жеребківської сільської ради. На підставі зазначеного клопотання, повідомляємо, що при розгляді наданого Вами проекту землеустрою встановлено, що кадастровий план земельної ділянки не відповідає статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», а саме відсутня інформація щодо меж земельних угідь та виду угідь, за рахунок яких відводиться земельна ділянка». Зазначений лист було направлено на адресу позивачки. Відповідач зазначає, що позивачу не було відмовлено у задоволенні клопотання та вважає, що всі дії відповідача є правомірними.

09.01.2023 позивачка надала відповідь на відзив, в якій звертає увагу суду на відсутність відповідного рішення за розглядом її заяви. Відповідь 24.02.2022 року не є рішенням ради, крім того позивачка не отримуваа такої відповіді. Відповідач не має повноважень перевірти проект землеустрою, це здійнює експерт системи Держгеокадастру.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Ананьївської міської ради із заявою від 11 серпня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0503) сільськогосподарського призначення площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Жеребківської сільської ради (за межами населеного пункту) Подільського району (колишнього Ананьївського району) Одеської області та передачу земельної ділянки у власність. До вказаної заяви додала проект змлеустрою, витяг з Державного земельного кдастру про земельну ділянку.

За дорученням Ананьївського міського голови відділом земельних відносин та охорони навколишнього середовища дане звернення було розглянуте, на підставі чого позивачу підготовлено та направлено відповідь 24.02.2022року №04-23/745 щодо неможливості надати адміністративну послугу у зв`язку з тим, що : «Ананьївською міською радою розглянуто Ваше клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Одеської області Ананьївського району Жеребківської сільської ради. На підставі зазначеного клопотання, повідомляємо, що при розгляді наданого Вами проекту землеустрою встановлено, що кадастровий план земельної ділянки не відповідає статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», а саме відсутня інформація щодо меж земельних угідь та виду угідь, за рахунок яких відводиться земельна ділянка». Зазначений лист було направлено на адресу позивачки, разом з тим доказів направлення суду не надано, позивачка заперечує факт отримання листа.

В подальшому позивачка звернулась до відповідача у вересні 2022 року з вимогою надати результат розгляду її заяви про затвердження проекту землеустрою. Відповідач надав відповідь, з якої вбачається, що під час воєнного стану забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність.

На повторну вимогу позивачки від 10.10.2022 надати рішення ради за розглядом її заяви про затвердження проекту землеустрою, відповдіач дав аналогічну відповідь.

Не погодившись з бездіяльністю Ананьївської міської ради щодо не розгляду заяви щодо затвердження проекту землеустрою та передання у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0503, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частинами шостою - десятою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, вказаними нормами передбачено три можливі варіанти поведінки уповноваженого органу за результатами розгляду клопотання особи про затвердження проекту землеустрою, а саме: 1) затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність; або 2) відмовити у передачі земельної ділянки у власність; 3) залишити клопотання про затвердження проекту землеустрою без розгляду.

Отже, неприйняття уповноваженим органом відповідного рішення за результатами розгляду клопотання особи про затвердження проекту землеустрою свідчитиме про допущення таким органом бездіяльності щодо неприйняття жодного рішення за результатами розгляду вказаного клопотання, передбаченого статтею 118 ЗК України.

Частиною першою статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Суд враховує, що рішення про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, про відмову у затвердженні проекту землеустрою або залишення клопотання без розгляду є змістом відповідного індивідуального правового акту.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, розпорядчий індивідуальний правовий акт про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність або відмову у наданні оформлюється рішенням ради.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 11 серпня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0503) сільськогосподарського призначення площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Жеребківської сільської ради (за межами населеного пункту) Подільського району (колишнього Ананьївського району) Одеської області та передачу земельної ділянки у власність. До вказаної заяви додав витяг із Державного земельного кадастру, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У відповіді від 24.02.2022 року №04-23/745 зазначено, що неможливо надати адміністративну послугу у зв`язку з тим, що : «Ананьївською міською радою розглянуто Ваше клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Одеської області Ананьївського району Жеребківської сільської ради. На підставі зазначеного клопотання, повідомляємо, що при розгляді наданого Вами проекту землеустрою встановлено, що кадастровий план земельної ділянки не відповідає статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», а саме відсутня інформація щодо меж земельних угідь та виду угідь, за рахунок яких відводиться земельна ділянка». Доказів направлення листа на адресу позивачки не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява позивача від 11 серпня 2021 року відповідачем по суті не розглянута.

Відсутність належним чином оформленого рішення про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність або про відмову у наданні земельної ділянки у власність, або залишення заяви без розгляду, не винесення заяви позивача на розгляд сесії, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, має місце протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді по суті заяви позивача від 11 серпня 2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені статтею 118 ЗК України.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті заяви позивача від 11 серпня 2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність та неприйняття рішення за результатами її розгляду на підставі статей 118 та 122 Земельного кодексу України та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 11 серпня 2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність та за результатами її розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління.

Оскільки заява позивача від 11 серпня 2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність відповідачем по суті не розглянута та відповідне рішення за результатами її розгляду не прийнято, та відповідач мав повноваження щодо прийняття одного із трьох можливих рішень: 1) затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність; або 2) відмовити у передачі земельної ділянки у власність; 3) залишити клопотання про затвердження проекту землеустрою без розгляду, суд не вправі виходити за межі перевірки законності рішень, дій чи бездіяльності відповідача та самостійно встановлювати чи відповідає подана позивачем заява всім вимогам законодавства та чи підлягає поданий позивачем проект землеустрою затвердженню, а також чи підлягає переданню позивачу у власність відповідна земельна ділянка.

Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою і передати позивачу у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0503 не підлягає задоволенню як заявлена передчасно.

Вимога про стягнення з Ананьївської міської ради моральної шкоди в розмірі однієї мінімальної заробітної плати також не підлягає задоволенню.

Зміст статті 56 Конституції України гарантує кожному право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями статті 23 Цивільного кодексу України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із цією статтею моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Водночас, суд зазначає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння у моральної шкоди, як і не зазначено мотивів, з яких позивачка виходила, визначаючи розмір моральної шкоди. Відтак будь-яких доказів наявності моральних страждань, пов`язаних з протиправною бездіяльністю відповідача позивачем не надано, оскільки позивачка не обгрунтувала в чому виражається моральна шкода саме для неї, не надано суду будь-яких медичних довідок про погіршення психичного стану, про перебуванні на лікуванні. отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Доводи відповідача про пропуск строку звернення до суду зі сторони позивача суд вважає необгрунтованим, оскільки судом встановлена бездіяльність відповідача по не розгляду заяви, яка має тривалий характер та на час розгляду справи не усунена, тому строк звернення до суду не пропущений.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 496,20 грн.

Що стосується вимоги про зобов`язання Ананьївську міську раду відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 гривень, суд, вивчивши надані в обгрунтування докази та заперечення відповідача проти стягнення цих витрат, дішов наступних висновків.

Позивачка додала до позовної заяви копію договору № 10/09-22 про надання професійої правничої допооги від 10.09.2022, укладеного з адвокатським обєднанням "БІЕНДЕМ ПАРТНЕРЗ" в особі керуючого Міщенко О.В. 09.01.2023 позивачка надіслала суду та відповідачу звіт про обсяг наданої професійної правничої допомоги , з якого вбачається вартість послуг 3500 грн. , в тому числі 500 грн. збирання доказів, їх правовий аналіз, консултування, 2000 грн. підготовка та подання позовної заяви, 1000 грн. складання відповіді на відзив.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За результатами аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд вважає, що витрати в сумі 3500 грн. є документально підтвердженими та доведеними, співмірними з предметом спору, виконаними роботами. Підписання позовної заяви позивачкою, а не адвокатом, на що звертає увагу відповідач, не є спростуванням надання послуг правничої допомоги. Але враховуючи, що позовні вимоги задовлені частково, суд також зменшує розмір витрат на правовоу допомогу та стягує їх в розмірі 2500 грн.

Клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписом вказаної норми покладення такого зобов`язання на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач після набрання рішенням суду законної сили буде ухилятися від вчинення дій на виконання судового рішення.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради Одеської області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 11 серпня 2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та передання у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0503).

Зобов`язати Ананьївську міську раду Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (іден.код НОМЕР_1 ) від 11 серпня 2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та про передання у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0503) та за результатами її розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ананьївської міської ради на користь ОСОБА_1 (іден.код НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу.

У задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова