Справа № 320/10801/22
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2023 року Київ № 320/10801/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону громадянину України, який досяг 16-річного віку, від 07.10.2022, прийняте начальником 4 групи ІПК віпс "Могилів-Подільський (тип А) ст. лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону громадянину України, який досяг 16-річного віку, від 07.10.2022, прийняте начальником відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України не чинити перешкод ОСОБА_1 в перетині державного кордону України за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон та документів, що підтверджують навчання, крім випадків передбачених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України";

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України не чинити перешкод ОСОБА_1 в перетині державного кордону України за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон та документів, що підтверджують навчання, крім випадків передбачених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішеннями від 07.10.2022 позивачу було відмовлено у виїзді за межі території України на навчання. Позивач зазначає, що відповідачам під час перетину кордону були надані документи, які підтверджують обставини виїзду за кордон позивача, зокрема, стосовно навчання у польському навчальному закладі. Крім того, відповідачам було надано довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 військовий квиток, відповідно до яких позивачу надано відстрочку від призову по мобілізації строком на 6 місяців з 16.09.2022 по 16.02.2023.

Також звертає увагу, що документи, які надають право позивачу перетинати кордон відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" були надані відповідачам, при цьому відповідачі не навели ні наявності правових підстав, ні наявності фактичних підстав ні пропорційності для обмеження можливості позивача у виїзді за кордон.

У зв`язку із чим позивач вважає, що відповідачами протиправно прийняті рішення про відмову у перетині державного кордону України. З урахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) подав відзив на позовну заяву в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях зазначено, що у зв`язку із Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", так як позивач не зміг надати на паспортний контроль відповідні документи.

Враховуючи те, що позивач не надав на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон військовозобов`язаного громадянина України під час дії воєнного стану - особливого правового режиму, який введено в Україні, а також оголошення та проведення загальної мобілізації, під час встановленого особливого режиму в`їзду і виїзду та обмеження свободи пересування для військовозобов`язаних громадян, відповідачем правомірно прийняті рішення про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України подав відзив на позовну заяву в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях зазначено, що у зв`язку із Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", за відсутністю підстав на право перетинання Державного кордону під час воєнного стану.

03.02.2023 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів понесених витрат, в якому він просив прийняти та долучити до матеріалів справи докази понесених витрат на правничу допомогу на суму 10 000 грн та врахувати їх при розгляді справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року відкрито спрощено позовне провадження та надано відповідачам 15-денний строк для подання відзиву та п`ятиденний строк для надання витребуваних судом документів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року в задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_3 про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву та документів, зазначених в ухвалі від 28.11.2022 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено, оскільки строк для подання відзиву не пропущений, станом на 18 січня 2023 року відзив відповідачем подано, а тому відсутні підстави для продовження або поновлення строку.

Розглянувши позовну заяву, відзиви на позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України; перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 прийнятий на період з 16.08.2022 до 30.09.2025 на стаціонарне навчання (І ступеня) за напрямком "Внутрішня безпека") у Вищу школу внутрішньої безпеки у Лодзі, що підтверджується такими доказами:

- довідкою про прийняття іноземця на стаціонарне навчання від 12.08.2022 (том 1 а.с 13 - 14);

- довідкою від 12.08.2022 про статус студента (том 1 а.с. 15 - 16);

- постанова про прийняття на навчання від 01.08.2022(том 1 а.с. 17 - 18);

- угодою про надання освітніх послуг від 03.08.2022 (том 1 а.с. 19 - 20);

- організацією 2022/2023 навчального року (том 1 а.с. 21 - 22);

- платіжне доручення № 61557 від 05.08.2022 (том 1 а.с. 23);

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон із відміткою студентської візи № НОМЕР_4 (том 1, а.с. 25).

ОСОБА_1 є лейтенантом запасу у розділі 12 "Особливі відмітки" Військового квитка НОМЕР_5 вказано, що ОСОБА_1 надано відстрочку від призову відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" строком на 6 місяців з 16.09.2022 по 16.02.2023 (том 1, а.с. 30 - 31).

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 видав ОСОБА_1 довідку № 2/5/2016 від 15.09.2022 "Для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти" про те, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (на строкову військову службу); заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має; довідка дійсна протягом шести місяців з дати її видачі (том 1, а.с. 28).

Позивач 07.10.2022 прибув до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Могилів-Подільськи-Отач" з метою перетнути державний кордон України на виїзд в Республіку Польща, надав посадовій особі Держприкордонслужби:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон:

- довідку про прийняття іноземця на стаціонарне навчання від 12.08.2022 (том 1 а.с. 13 - 14);

- довідку від 12.08.2022 про статус студента (том 1 а.с. 15 - 16);

- постанову про прийняття на навчання від 01.08.2022(том 1 а.с. 17 - 18);

- угоду про надання освітніх послуг від 03.08.2022 (том 1 а.с. 19 - 20);

- організацію 2022/2023 навчального року (План навчального року) (том 1 а.с. 21 - 22);

- платіжне доручення № 61557 від 05.08.2022 (том 1 а.с. 23);

- сертифікат про закінчення літньої школи польської культури та мови (том 1 а.с. 24);

- студентський квиток (том 1 а.с. 26, 27);

- довідку № 2/5/2016 від 15.09.2022 "Для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти" (том 1 а.с. 28);

- довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 121/2/1404 від 13.09.2022, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби на підставі ст. 27Б графи ІІІ Розладу хвороб (том 1 а.с 29);

- військовий квиток НОМЕР_5 (том 1 а.с 30-31);

- довідку за підписом власника ТОВ "Фьючер інвест" згідно якої позивач працює на посаді директора ТОВ "Фьчер інвест" та направляється на навчання до Університету внутрішньої безпеки у місто Лодзь (том 1 а.с 32).

Начальник 4 групи ІПК віпс "Могилів-Подільський" (тип А) старший лейтенант Шестак С прийняв рішення від 07.10.2022 про відмову у перетині державного кордону України громадянину, який досяг 16-річного віку (том 1 а.с. 11).

У вказаному рішення зазначено: "У зв`язку з наявністю однієї з підстав, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", у тому числі у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служи України відомостей, що зазначені про особу (-) тимчасово обмежено у праві виїзду з України або відповідно до статті 20 Закону України "Про державну прикордонну службу України" відсутні дійсні документи на право перетинання державного кордону або відповідно до статей 33, 64 Конституції України, Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ; ч.1 ст. 2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про прикордонний контроль", ч.2 ст. 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну", ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п.2, п. 2-1-2.12 Правил перетину державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, вищезазначений громадянин України не має права на перетин державного кордону України".

Крім того, позивач 07.10.2022 прибув до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Росошани" з метою перетнути державний кордон України на виїзд в Республіку Польща, надав посадовій особі Держприкордонслужби надав посадовій особі Держприкордонслужби:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон:

- довідку про прийняття іноземця на стаціонарне навчання від 12.08.2022 (том 1 а.с 13 - 14);

- довідку від 12.08.2022 про статус студента (том 1 а.с. 15 - 16);

- постанову про прийняття на навчання від 01.08.2022(том 1 а.с. 17 - 18);

- угоду про надання освітніх послуг від 03.08.2022 (том 1 а.с. 19 - 20);

- організацію 2022/2023 навчального року (План навчального року) (том 1 а.с. 21 - 22);

- платіжне доручення № 61557 від 05.08.2022 (том 1 а.с. 23);

- сертифікат про закінчення літньої школи польської культури та мови (том 1 а.с. 24);

- студентський квиток(том 1 а.с. 26, 27);

- довідку № 2/5/2016 від 15.09.2022 "Для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти" (том 1 а.с. 28);

- довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 121/2/1404 від 13.09.2022, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби на підставі ст. 27Б графи ІІІ Розладу хвороб (том 1 а.с. 29);

- військовий квиток НОМЕР_5 (том 1 а.с. 30 - 31);

- довідку за підписом власника ТОВ "Фьючер інвест" згідно якої позивач працює на посаді директора ТОВ "Фьчер інвест" та направляється на навчання до Університету внутрішньої безпеки у місто Лодзь (том 1 а.с. 32)

07.10.2022 Начальником відділення інспекторів прикордонної служби (типА) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) капітаном ОСОБА_3 було прийнято рішення про відмову у перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, відповідно до якого: "На підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" п. 2-6 ПКМУ № 5 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" громадянина України ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду з України з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону".

Не погоджуючись рішеннями відповідачів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону № 389-VIII в указі Президента України про введення воєнного стану зазначаються: вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 389-VIII Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частинами першою, другою статті 20 Закону № 389-VIII передбачено, що правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102- ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1); у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану (пункт 3).

В подальшому, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 (затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18.04.2022 № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022 (затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб; Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 07.11.2022 № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб; Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що передбачене частиною першою статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути тимчасово обмежене в умовах воєнного стану, за умови, що в указі Президента України про введення воєнного стану таке конституційне право зазначене у вичерпному переліку конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян встановлюються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що пунктом 3 Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, статтею 33 Конституції України, тому з 24.02.2022 (дня введення в Україні воєнного стану) право кожного вільно залишати територію України, яке передбачене частиною першою статті 33 Конституції України, може бути тимчасово обмежене в умовах воєнного стану, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 № 1710-VI (далі Закон № 1710-VI) прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

За приписами частин першої, третьої, четвертої статті 6 Закону № 1710-VI перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні. Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1710-VI паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

За приписами частин першої третьої статті 14 Закону № 1710-VI іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт. Форма рішення про відмову у перетинанні державного кордону встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону. Особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України Про звернення громадян або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Згідно із частинами першою, другою статті 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-ХІІ (далі Закон № 3857-ХІІ) перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

За змістом статті 8 Закону № 3857-ХІІ рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб з питань виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Пунктом 1 Правил № 57 передбачено, що ці Правила визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

За змістом пункту 2 Правил № 57 перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон. У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2022 № 383 "Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України" (набрала чинності 01.04.2022) Правила № 57 доповнені пунктом 2-6 такого змісту: 2.6. У разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації..

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 399 "Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України" (набрала чинності 02.04.2022) пункт 2-6 Правил № 57 доповнено реченням такого змісту: Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації деяких категорій громадян від 14.04.2022 № 2196-ІХ, який набрав чинності 12.06.2022) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (тобто, прийняття оскаржуваних рішень про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 07.10.2022) особи, визначені в абзаці другому частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (а саме: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти) не мали права на перетин державного кордону, позаяк таке право у встановленому законодавством порядку тимчасово обмежене в умовах воєнного стану. Крім того, в умовах воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил № 57, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, за винятком осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

З матеріалів справи випливає, що позивач належить до категорії осіб, визначених в абзаці другому частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, що підтверджується, зокрема, довідкою ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.09.2022 № 2/5/2016 для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів, які навчаються за денною або індивідуальною формами здобуття освіти (том 1 а.с. 28).

Важливо звернути увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у період воєнного стану та право на перетин державного кордону під час мобілізації у період воєнного стану є різними за своєю правовою природою, законодавчими нормами, якими такі регулюються та органами, які визначають наявність таких прав. Тому відповідно наявність в особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у період воєнного стану не гарантує такій особі беззаперечного права на перетин державного кордону під час введення правового режиму воєнного стану.

Відтак, право позивача на перетин державного кордону у встановленому законодавством порядку на момент прийняття оскаржуваного рішення було тимчасово обмежене в умовах воєнного стану.

Суд відхиляє посилання позивача на довідку ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.09.2022 № 2/5/2016, оскільки така довідка у даному випадку не є документом, що підтверджує правову підставу для виїзду за кордон.

Суд наголошує на тому, що сама по собі наявність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не зумовлює виникнення у такої особи безумовного права на виїзд за межі України, оскільки право на перетин державного кордону військовозобов`язаними, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, також може бути тимчасово обмежене в умовах воєнного стану.

Крім того, суд зазначає, що територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки видача довідок для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти повинна була здійснюватися лише у період з 03.04.2022 по 15.09.2022 виключно для осіб, які не встигли у зв`язку із мобілізацією виїхати з України для продовження навчання.

Проте зазначена довідка ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.09.2022 № 2/5/2016 не відповідає встановленим вимогам, позаяк з матеріалів справи не вбачається, що до 07.10.2022 позивач не навчався в Вищій школі внутрішньої безпеки у Лодзі, адже був зарахований на навчання до складу студентів лише 16.08.2022.

Разом з тим суд вказує, що той факт, що позивач має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав передбачених абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII та дозвіл керівника районного ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо виїзду з України відповідно до вимог ч. 4 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII не наділяє його правом на перетин кордону для виїзду з України під час введення правового режиму воєнного стану, адже відповідно до положення п.2-6 Правил у разі введення на території України воєнного стану право на перетин державного кордону не поширюється серед інших на здобувачів вищої освіти (денна форма здобуття освіти), яким є позивач (абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII).

Крім того, суд зазначає, що Рішенням Голови Державної прикордонної служби України від 15.09.2022 № 23- 28653/0/6-22 "Щодо виїзду за кордон України деяких категорій осіб" визначено, що пропуск здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти за кордоном здійснювати відповідно до вимог Правил. В решті питань керуватися розпорядженнями Адміністрації Держприкордонслужби, викладеними в листі від 03.04.2022 № 23-7913/0/6-22- Вих.

В подальшому, за рішенням Голови Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 № 23-31046/0/6-22 "Щодо виїзду за кордон України деяких категорій осіб", а саме пунктом 5 визначено, що розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби, викладені у листах від 25.02.2022 № 23 6081/0/6-22-Вих, від 01.03.2022 № 23-6195/0/6-22- Вих та від 09.03.2022 № 23-6443/0/6-22-Вих від 17.03.2022 № 23-6855/0/6-22- Вих, від 28.03.2022 № 23-7507/0/6-22-их, від 03.04.2022 № 23-7913/0/6-22-Вих, від 15.09.2022 № 23-28653/0/6-22-Вих не застосовуються.

До Правил (п.2-6) були внесені ряд змін, якими обмежено виїзд з України під час воєнного стану здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Таким чином, починаючи з 30.09.2022 виїзд за межі України здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти обмежений.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні документи, відповідно до яких зазначений термін навчанні позивача 16.08.2022- 30.09.2025, а позивач здійснив спробу перетинання державного кордону України лише, 07.10.2022.

Щодо посилання позивача на листи Голови Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 № 23-6855/0/6-22-Вих суд зазначає, що такий лист прийнятий ще до доповнення Правил пунктом 2-6 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 383 від 29 березня 2022 та без урахування змін, внесених згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 399 від 01 квітня 2022 року та на момент перетинання державного кордону позивачем не застосовувався.

Додатково суд також звертає увагу, що статтею 6 Закону № 3857-ХІІ визначено перелік підстав для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Проте, на думку суду, вказаний перелік підстав для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України в умовах воєнного стану не є вичерпним, та передбачене частиною першою статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути тимчасово обмежене в умовах воєнного стану, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскаржувані Рішення від 07.10.2022 хоча і містить загальні посилання на наведений у ньому перелік нормативно правових актів без мотивованого пояснення застосування кожного із них, однак із його змісту чітко прослідковується, що підставою для відмови позивачу у перетині державного кордону на виїзд з України є введений воєнний стан та пов`язані із ним обмеження права на перетин державного кордону. Суд погоджується з доводами відповідачів відносно того, що позивачем при перетині державного кордону 07.10.2022 не було надано документів, які підтверджують підстави виїзду за межі території України під час введення правового режиму воєнного стану.

Крім того, відповідно до статті 15 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР) під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом. Наведене вище положення не може бути підставою для відступу від статті 2, крім випадків смерті внаслідок правомірних воєнних дій, і від статей 3, 4 (пункт 1) і 7.

Отже, в умовах воєнного стану можливий відступ від пункту 2 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, що не включені до Конвенції та першого Протоколу до неї (яким передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну).

Згідно з статтею 4 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.1973) під час надзвичайного становища в державі, при якому життя нації перебуває під загрозою і про наявність якого офіційно оголошується, держави-учасниці цього Пакту можуть вживати заходів на відступ від своїх зобов`язань за цим Пактом тільки в такій мірі, у якій це диктується гостротою становища, при умові, що такі заходи не є несумісними з їх іншими зобов`язаннями за міжнародним правом і не тягнуть за собою дискримінації виключно на основі раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії соціального походження. Це положення не може бути підставою для якихось відступів від статей 6, 7, 8 (пункти 1 і 2), 11, 15, 16 і 18.

Тобто під час надзвичайного становища в державі, при якому життя нації перебуває під загрозою і про наявність якого офіційно оголошується, тобто під час воєнного стану, держави-учасниці Міжнародного пакту про громадянські і політичні права можуть вживати заходів на відступ від своїх зобов`язань за статтею 12 Пакту (пункт 2 якої передбачає право кожної людини покидати будь-яку країну, включаючи свою власну).

Суд звертає увагу, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено: Міністерству закордонних справ України забезпечити інформування в установленому порядку Генерального секретаря ООН та офіційних осіб іноземних держав про введення в Україні воєнного стану, про обмеження прав і свобод людини і громадянина, що є відхиленням від зобов`язань за Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, та про межу цих відхилень і причини прийняття такого рішення (пункт 7).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 07.10.2022 щодо тимчасового обмеження позивача у праві виїзду з України в умовах воєнного стану є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не встановлено, що позивач належить до кола осіб, які в умовах воєнного стану мають право перетинати державний кордон відповідно до Правил № 57, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 07.10.2022, прийнятого начальником 4 групи ІПК віпс "Могилів-Подільський (тип А) ст. лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 та рішення про відмову в перетинанні державного кордону громадянину України, який досяг 16-річного віку, від 07.10.2022, прийнятого начальником відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Оскільки суд відмовив у визнанні протиправними та скасування рішень відповідачів від 07.10.2022 то похідні позовні вимоги - зобов`язати відповідача не чинити перешкод у перетині Державного кордону України позивачем не підлягають до задоволення також.

Крім того, суд зазначає, що оскаржувані рішення мають разовий характер і вичерпали свою дію фактом їх виконання, тому при пред`явлені позивачем документів, які надають право на перетин державного кордону на виїзд з України, оскаржувані рішення жодним чином не створить перешкод для перетину позивачем кордону України за наявності на те законних підстав.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судових витрат позивачу, якому в задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.