Справа № 320/3938/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року м. Київ 320/3938/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії від 13.09.2019 № 976 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 04.09.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 320/3938/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 залишено без змін.

26.07.2022 року Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 320/3938/20.

На адресу суду надійшла заява представника позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі, у якому останній просить суд: встановити судовий контроль за виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 320/3938/20; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 320/3938/20 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії за період з 04.09.2019 по 31.12.2021 в розмірі 53 727,53 грн; у разі невиконання судового рішення або ненадання звіту про його виконання накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину - на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що з січня 2022 року позивачу здійснюється виплата пенсії на підставі рішення суду, проте заборгованість пенсії за період з 04.09.2019 по 31.12.2021 в розмірі 53 727,53 грн (нарахована на підставі рішення суду) обліковано та внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Також аналогічна інформація була надана у листах Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24.01.2022 № 1000-0203-8/11918, від 11.02.2022 № 1000-0202-8/20212 та від 13.04.2022 № 1000-0202-8/34376.

Розуміючи, що добровільно боржник не бажає виконувати рішення суду в частині виплати заборгованості пенсії, посилаючись неодноразово у своїх листах на якісь абстрактні реєстри та на якусь незрозумілу бюджетну програму, при цьому жодного разу не згадуючи, у якому реєстрі стоїть стягувач на погашення заборгованості (дата постановления на облік, порядковий номер у черзі), що це за бюджетна програма, які дії вчиняються самим боржником на виконання рішення суду (крім запевнянь, що колись, комусь, хтось, щось виплатить), тому позивач отримав виконавчий лист Київського окружного адміністративного суду, виданий на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 320/3938/20, який ним було пред`явлено до виконання шляхом подання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підставі поданого виконавчого листа старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 22.08.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69692378 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІ1, починаючи з 04.09.2019.

У зв`язку з тим, що боржник відмовлявся виконувати покладені на нього зобов`язання, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.11.2022 на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області було накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Незважаючи на накладення штрафу, на момент подання цієї заяви боржник ухиляється від виконання рішення суду в частині виплати стягувану заборгованості пенсії з 04.09.2019 по 31.12.2021 в розмірі 53 727,53 грн, тому позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у даній справі.

Розглянувши подану заяву, вивчивши доводи, наведені заявником в його обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі відповідають також і положення пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Крім того, суд зазначає, що згідно з вимогами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до вимог статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до визначення наданого у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Отже, суд звертає увагу, що зі змісту доданих до заяви про встановлення судового контролю щодо виконання рішення у даній справі документів не вбачається вчинення органами державної виконавчої служби України всіх можливих дій щодо виконання судового рішення, які передбачені вимогами чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 320/3938/20, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панова Г. В.