Справа № 420/5620/22
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5620/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 10.03.2022 р. № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 р. № 602о/с про звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення, з 11.03.2022 р. відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі Наказу Департаменту патрульної поліції від 10.03.2022 р. № 146;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення по управлінню патрульної поліції в Одеській області з 12.03.2022 р.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 12.03.2022 р. до дня фактичного поновлення на посаді (службі);

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно та

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень щомісячно, з розрахунку фактично відпрацьованих днів з 24.02.2022 р. по день звільнення зі служби.

Ухвалами суду від 18.04.2022 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 16.06.2022 року: розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Представником позивача до суду подана заява, в якій заявник просить розгляд справи провести у письмовому провадженні. (а.с.189) Інших заяв з процесуальних питань, зокрема, щодо іншого порядку розгляду справи або про відкладення розгляду справи тощо, до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову, відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із посиланням на положення ст.ст. 19, 43 Конституції України, ст.ст. 13, 15, 59, 70, 77 Закону України «Про Національну поліцію», ч.ч. 1, 2 ст. 11, ст. 12, ч. 3 ст. 14, ч.ч. 1, 10, 11, 13, 14 ст. 15, ч.ч. 1-3, 8 ст. 17, ч.ч. 2, 6, 7, 9, 10 ст. 18, ч. 9 ст. 20 Дисциплінарного статуту, п. 1 розділу ІІ, п.п. 1, 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, п.п. 1, 3 розділу І, пп.пп. 17, 18 п. 6 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (зі змінами), п. 2 розділу 1, розділу 2 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 23 листопада 2016 року № 1235 тощо, з таких підстав, по суті:

- наказ від 10.03.2022 р. № 146 та наказ від 11.03.2022 р. № 6020/с прийняті з порушенням приписів чинного законодавства, позивача звільнено зі служби безпідставно і незаконно, з грубим порушенням вимог закону та прав як службовця і громадянина, тому такі накази є протиправними та підлягає скасуванню;

- службове розслідування проведено з порушенням процедури порядку проведення службових розслідувань;

- службове розслідування відносно позивача призначено не уповноваженим керівником. Керівником, який уповноважений приймати на службу/призначати на посаду до поліції є начальник ДПП України;

- відсторонення позивача від виконання службових обов`язків було здійснено в порушення вимог чинного законодавства, а саме ч. 6 ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу 1, розділу 2 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції. Відсторонення позивача від виконання службових обов`язків було здійснено не уповноваженим суб`єктом. Видання наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків має передувати вилученню службового посвідчення, спеціального нагрудного знаку і табельної вогнепальної зброї. Підставою для призначення службового розслідування слугувала саме доповідна записка від 02.03.2022 ОСОБА_2 (т.в.о. заступника начальника управління начальника моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській ДПП). Відповідно, події, викладені у доповідній записці ОСОБА_2 від 02.03.2022 № ВН3762/1/41/13/32 сталися до призначення службового розслідування наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136. Таким чином, до призначення службового розслідування наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136 відносно позивача було здійснено: вилучення табельної зброї, вилучення службового посвідчення та спеціального жетону, «повідомлення» про відсторонення від виконання службових обов`язків. На момент роззброєння позивача цього наказу не існувало і його не було доведено до позивача;

- службове розслідування відносно позивача проведено з порушенням порядку виклику для участі в засіданні дисциплінарної комісії. Лист-запрошення не є викликом для участі в засіданні комісії в розумінні Дисциплінарного статуту. Порушення такої процедури тягне за собою протиправність всіх рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті за її результатами. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 804/3394/17;

- проведене службове розслідування не є повним та об`єктивним, що є порушенням прав позивача як особи, щодо якої таке службове розслідування проводиться. В мотивувальній частині наказу від 10.03.2022 р. № 146 зазначено, що під час службового розслідування встановлено одні норми, які було порушено позивачем, а в резолютивній частині наказу від 10.03.2022 р. № 146 зазначено додаткові норми законодавства, які нібито були порушені позивачем, зокрема вимоги частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу ІІ Посадової інструкції. Таким чином дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби застосовано, в тому числі, за порушення вимог законодавства, порушення яких, не були встановлені службовим розслідуванням. Вказаний наказ не містить відомостей про конкретні факти, що відповідають ознакам дисциплінарного проступку, передбачених статтею 12 Дисциплінарного статуту. Опис порушення викладено загальними фразами, без зазначення у чому саме полягали порушення позивача, коли та за яких обставин їх вчинено, що не узгоджується із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 804/3394/17. Доповідну записку на позивача складено ОСОБА_3 , за проханням останнього його було призначено головою дисциплінарної комісії. Тільки на обставинах, зазначених у доповідній записці ОСОБА_4 без відповідних доказів позивача було визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку та застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції. Зазначені обставини, разом із відсутністю доказів, беззаперечно свідчать про зацікавленість ОСОБА_2 у результатах розслідування та як результат про упереджене розслідування тощо;

- позивач повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу;

- позивач має право на додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень щомісячно, установлену, зокрема, поліцейським на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, по суті, з підстав відповідності оскаржуваних наказів та бездіяльності вимогам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, із зазначенням, зокрема, що:

- наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування для забезпечення повного, всебічного й об`єктивного встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежній поведінці, яка підриває авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану;

- під час проведення службового розслідування з метою реалізації права на захист позивач надав пояснення та був ознайомлений з яких підстав воно проводиться;

- за результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування від 10.03.2022 року;

- таким чином, під час службового розслідування встановлено, що 02.03.2022 під час виконання службових обов`язків старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не дотримався норм професійної етики, не виконав накази керівництва, своїми діями висловлював неповагу до честі та гідності інших поліцейських та керівників УПП в Одеській області ДПП, вчиняв дії, притаманні саботажу в період режиму воєнного стану;

- старший лейтенант поліції ОСОБА_1 своїми діями намагався підірвати авторитет керівництва УПП в Одеській області ДПП в очах особового складу даного підрозділу, вчинив дії, які фактично суперечать покладеним на нього обов`язкам, що, як наслідок, підриває авторитет відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області, як відділу, що забезпечує контроль за дотриманням поліцейськими вимог законодавства України та загалом поведінка останнього є такою, що підриває авторитет Національної поліції України, що, в свою чергу, вказує на низький рівень правової культури та правосвідомості останнього та дає підстави сумніватися у ньому як гідному званню поліцейського;

- відповідачем було дотримано порядок призначення службового розслідування відносно позивача;

- під час проведення службового розслідування до дисциплінарної комісії не надходили рапорти від позивача і про існування вказаних рапортів комісія не знала;

- відповідно до Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткова винагорода не встановлюється поліцейським за період відсторонення від виконання службових обов`язків. Позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків 02.03.2022, а тому не має права на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн.

Станом на дату вирішення справи письмові пояснення третьої особи щодо позову та/або відзиву, або заява про продовження встановленого судом процесуального строку для їх подання, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, від третьої особи до суду не надійшли.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції, підполковника поліції Дмитра Хмарука, від 02.03.2022 року № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» (а.с.110-11), з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі УПП в Одеській області ДПП) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежній поведінці, яка підриває авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану, відповідно до абзацу другого пункту 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 07 листопада 2018 року № 893, частин першої-четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, частин першої, другої та сьомої статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут) частини першої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2 та 3 розділу І, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, наказано, зокрема:

1. Призначити службове розслідування.

2. Проведення службового розслідування доручити комісії у складі:

Голови дисциплінарної комісії капітана поліції Олександра Нікончука, тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, членів дисциплінарної комісії: (за переліком у кількості чотирьох посадових осіб УПП в Одеській області ДПП).

3. Відповідно до частини першої статті 17 Дисциплінарного статуту, статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» відсторонити від виконання службових обов`язків старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

4. Відповідно до частини сьомої статті 17 Дисциплінарного статуту, на період відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) вилучити службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак та картку-замісник в старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Листами УПП в Одеській області ДПП від 03.03.2022 року № 3765/41/13/03/03-22 (а.с.123-124) та № 3766/41/13/03/03-22 (а.с.119-120) «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП», адресованими позивачу за адресами, відповідно: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , УПП в Одеській області ДПП, зокрема:

- інформовано позивача, що на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 02.03.2022 № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» відносно позивача проводиться службове розслідування;

- наведений зміст пункту 2 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, щодо прав поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення;

- запрошено позивача до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, для ознайомлення з наказом УПП в Одеській області ДПП від 02.03.2022 № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» та надання пояснень;

- роз`яснено, що в разі неможливості прибути за вказаною адресою у визначений час для надання пояснень позивач, відповідно до частини дев`ятої статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», зобов`язаний не менш ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів. Приписами частини десятої статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» встановлено, якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень. У разі невиконання зазначених вимог, дисциплінарною комісією буде прийнято рішення, на підставі отриманих під час службового розслідування матеріалів, без урахування пояснень позивача.

Зазначені листи надіслані позивачу за вищенаведеними адресами поштою 04.03.2022 року, про що свідчать відповідні описи вкладення, накладні та фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта», №№ 505, 513. (а.с.121-122, 125-126)

Згідно з Висновком від 10.03.2022 року (а.с.131-142), який 10.03.2022 року затвердив т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, підполковник поліції Дмитро Хмарук, за результатами службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області ДПП) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежній поведінці, яка підриває авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану, комісією у складі посадових осіб УПП в Одеській області ДПП, на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 02.03.2022 № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», із посиланням на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8, ч. 3 ст. 11, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 19, п. 24 ч. 1 ст. 23, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 1, п.п. 1, 2, 4, 6, 11, 13 ч. 3 ст. 1, ч.ч. 1, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 11, ст. 12, ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, пп. 2.1.3 п. 2.1, пп. 2.2.6 п. 2.2, п 2.3 розділу II, пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 розділу V Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 грудня 2017 року № 6086, п. 1 розділу І, абз.абз. 1, 2, 8, 10 п. 1, п. 3 розділу ІІ, п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 9 листопада 2016 року № 117, п. 1 ч. 1 ст. 1, п.п. 5, 6 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постанову Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 813/4074/16, в ході проведення службового розслідування у формі письмового провадження, встановлено:

- згідно з рапортом тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2 (реєстр. № ВН 3761/41/13/22 від 02.03.2022), старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час зміни добового наряду 02.03.2022 відповідно до розстановки сил та засобів апарату УПП в Одеській області ДПП, залученого для несення служби на постах згідно плану охорони та оборони адміністративної будівлі, з використанням текстових повідомлень в месенджері «Telegram» негативно висловлювався щодо діяльності керівників УПП в Одеській області ДПП, в тому числі, що останні не справляються зі своїми службовими обов`язками;

- під час особистої розмови та зауважень в присутності окремих співробітників УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 звернувся до капітана поліції ОСОБА_2 : «Ти пітух. Це все закінчиться, а тобі тут потрібно буде жити» (мовою оригіналу);

- в змісті рапорту капітана поліції ОСОБА_2 зазначено, що після вказаної вище бесіди, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здав табельну вогнепальну зброю, в нього було вилучено службове посвідчення та спеціальний жетон, а також йому було повідомлено про відсторонення від виконання службових обов`язків;

- крім того, 03.03.2022 тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника управління начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_5 доповів рапортом (реєстр. № ВН 3768/41/13/03-22) на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_6 про те, що 03.03.2022 в приймальні УПП в Одеській області ДПП було виявлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який самовільно потрапив на територію УПП в Одеській області ДПП без пред`явлення службового посвідчення, користуючись своїм минулим службовим становищем та посадою;

- як зазначено в змісті рапорту, оскільки старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не мав права перебувати на території УПП в Одеській області ДПП, співробітникам, які несуть службу на постах УПП в Одеській області ДПП було віддано наказ вивести старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з адміністративної будівлі УПП в Одеській області ДПП. Однак, останній почав здійснювати супротив, у зв`язку з чим, до нього було застосовано фізичну силу;

- на адресу місця реєстрації та проживання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 направлено листи від 03.03.2022 за вих. № 3766/41/13/03/03-22, «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП» та від 03.03.2022 за вих. № 3765/41/13/03/03-22, з метою, зокрема, запрошення останнього для ознайомлення з наказом «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» та надання пояснень;

- разом з тим, опитаний у ході службового розслідування старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, в ОВС з 07.09.2015, на займаній посаді з 09.03.2021, діючих дисциплінарних стягнень не має, пояснив, що 02.03.2022 перебував в УПП в Одеській області ДПП за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, де з 08.00 виконував функції щодо охорони адміністративної будівлі на посту № 1. Відповідно до змісту пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , приблизно о 09.00 на пост № 1 прибув начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 та начальник відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_8 , які, як зауважив опитуваний, без будь яких причин та пояснень повідомили йому про необхідність пройти до відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП, де у кімнаті озброєння без повідомлення жодних причин та правових підстав вилучили службове посвідчення та нагрудний знак;

- 03.03.2022 як зазначив старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , він був змушений звернутись до т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_9 з метою отримання будь якої інформації щодо підстав його відсторонення від виконання службових обов`язків та роззброєння, вилучення службового посвідчення та нагрудного знаку. В результаті чого, як зазначає у змісті пояснення опитуваний, підполковник поліції ОСОБА_9 та капітан поліції ОСОБА_7 нанесли йому тілесні ушкодження, у зв`язку з чим, він звернувся на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» (далі скорочений номер « 102») та за медичною допомогою до медичного закладу;

- відповідно до змісту пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , з 03.03.2022 по 07.03.2022 він перебував на лікарняному 08.03.2022 прибув до УПП в Одеській області ДПП за місцем несення служби однак, йому стало відомо, що згідно з наказом т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП йому заборонено перебувати на території УПП в Одеській області ДПП та обмежено доступ;

- в результаті того, що жодних документів, які свідчать про проведення службового розслідування, а також жодного наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків, як пояснив старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , йому не надано, та не ознайомлено, що грубо порушує його права та обмежує можливість під час війни захищати Україну від ворога;

- також, опитуваний зазначив, що 09.03.2022 о 08.10 прибув до УПП в Одеській області ДПП та, звернувшись до співробітників УПП в Одеській області ДПП, отримав відповідь про те, що його згідно з наказом т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП заборонено допускати на територію УПП в Одеській області ДПП. Про неправомірні дії, як зауважив опитуваний, він був змушений звернутись на скорочений номер « 102». Через деякий час з ним за допомогою текстового повідомлень у месенджері «Telegram» зв`язався начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 та повідомив, що його очікують співробітники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП на посту № 1;

- старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у змісті пояснення зазначив, що підійшовши на пост № 1, його зустрів старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_10 та старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_11 . Останні повідомили, що мають бажання отримати від нього пояснення. В свою чергу, як зазначено у змісті пояснення, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що письмові пояснення мають отримувати лише в рамках службового розслідування, про що має бути виданий відповідний наказ, з яким згідно з вимогами Дисциплінарного статуту його мають ознайомити. В свою чергу, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 таку інформацію надати відмовились у зв`язку з її відсутністю;

- також, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зазначає, що жодних неправомірних дій у відношенні керівництва УПП в Одеській області ДПП ним не здійснювалось. Вважає, що звинувачення відносно нього є безпідставними та надуманими;

- опитаний у ході службового розслідування заступник начальника відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта вища, в ОВС з 01.01.2011, на займаній посаді з 19.10.2020, діючих дисциплінарних стягнень не має, пояснив, що 02.03.2022 приблизно о 11:00 йому в телефонному режимі надійшла вказівка від. т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Дмитра Хмарука щодо вилучення табельної вогнепальної зброї в старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який під час несення служби перебував на посту № 1 УПП в Одеській області ДПП;

- як зазначив капітан поліції ОСОБА_8 , разом з капітан поліції ОСОБА_7 відправився на пост № 1, де перебував старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та попросили останнього пройти до чергової служби з метою здачі табельної вогнепальної зброї. Під час слідування до кімнати видачі та здачі зброї відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовлявся її здавати та ігнорував вимоги свого безпосереднього керівника, а саме капітана поліції ОСОБА_7 та вимагав дочекатись, щоб йому зателефонував хтось з вищестоящого керівництва;

- капітан поліції ОСОБА_8 зауважив, що додатково старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в бік капітана поліції ОСОБА_7 висловлювався погрозами, зокрема, сказав: «Рано чи пізно все закінчиться, а Вам тут жити» (мовою оригіналу). Опитуваний зазначив, що вищеописана ситуація продовжувалась протягом декількох хвилин, після чого, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здав автоматичну зброю та табельну вогнепальну зброю до відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП;

- таким чином, органи внутрішніх справ здійснюють багатофункціональну діяльність від імені держави, місце і роль якої в механізмі забезпечення режиму воєнного стану полягає в реалізації національних інтересів (забезпечення конституційних прав і свобод громадян, участь у забезпеченні соціальної стабільності суспільства, екологічної безпеки, захисті суспільства від тероризму та ін.) з протидії воєнним загрозам;

- воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- сьогодні воєнний стан є особливим правовим режимом діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та організацій в Україні у виняткових обставинах, пов`язаних тільки з обставинами зовнішнього характеру необхідністю відбиття агресії проти України або запобігання безпосередній загрозі агресії;

- органи внутрішніх справ здійснюють багатофункціональну діяльність від імені держави, місце і роль якої в механізмі забезпечення режиму воєнного стану полягає в реалізації національних інтересів (забезпечення конституційних прав і свобод громадян, участь у забезпеченні соціальної стабільності суспільства, екологічної безпеки, захисті суспільства від тероризму та ін.) з протидії воєнним загрозам;

- ефективність форм і методів забезпечення режиму воєнного стану багато в чому залежить від гнучкості та динамічності використання сил і засобів органів внутрішніх справ. При цьому важливе значення має поліпшення форм і методів взаємодії поліції та громадськості у справі забезпечення режиму воєнного стану;

- старший лейтенант поліції ОСОБА_1 обіймає посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, відповідно, на нього покладено обов`язок, зокрема, здійснення моніторингу за дотриманням працівниками Управління вимог законодавства України та організаційно-розпорядчих документів МВС, Національної поліції та Департаменту патрульної поліції, виявлення, припинення та запобігання правопорушенням у службовій діяльності поліцейських патрульних поліції, в тому числі працівників Управління. Також, відповідно до своїх посадових обов`язків, він зобов`язаний бути дисциплінованим, чітко виконувати доручення, проявляти ініціативу та мобілізувати себе на виконання поставлених задач;

- таким чином, під час службового розслідування встановлено, що 02.03.2022 під час виконання службових обов`язків старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не дотримався норм професійної етики, не виконав накази керівництва, своїми діями висловлював неповагу до честі та гідності інших поліцейських та керівників УПП в Одеській області ДПП, вчиняв дії, притаманні саботажу в період режиму воєнного стану;

- старший лейтенант поліції ОСОБА_1 своїми діями намагався підірвати авторитет керівництва УПП в Одеській області ДПП в очах особового складу даного підрозділу, вчинив дії, які фактично суперечать покладеним на нього обов`язкам, що, як наслідок, підриває авторитет відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, як відділу, що забезпечує контроль за дотриманням поліцейськими вимог законодавства України, та загалом поведінка останнього є такою, що підриває авторитет Національної поліції України, що, в свою чергу, вказує на низький рівень правової культури та правосвідомості останнього та дає підстави сумніватися у ньому як гідному званню Поліцейського;

- враховуючи, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 є грубим порушенням службової дисципліни та вимог чинного законодавства України, а отже є усі підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.

На підставі вищевикладеного, комісія вважала, зокрема:

1. Службове розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежній поведінці, яка підриває авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану, завершити.

2. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу II Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 грудня 2017 року № 6086, абзаців першого, другого, восьмою, десятою пункту 1, пункту 3 Розділу ІІ пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, а також вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП, підполковника поліції ОСОБА_6 , від 10.03.2022 року № 139 «Про допуск до виконання службових обов`язків» (а.с.143) наказано, зокрема старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 допустити до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції, полковника поліції Євгенія Жукова, від 10.03.2022 року № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» (а.с.146, 147-148), зокрема:

- відповідно до наказу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області ДПП) від 02.03.2022 № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у невиконанні наказів керівництва УПП в Одеській області ДПП в період дії особливого правового режиму воєнного стану;

- під час службового розслідування встановлено, що старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків 02.03.2022 в період дії особливого правового режиму воєнного стану не виконав наказ керівництва, не дотримався норм професійної етики, чим порушив вимоги пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут) та абзаців першого, другого, восьмого, десятого пункту 1, пункту 3 розділу II, абзацу першого пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179 (далі Правила);

- враховуючи те, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 є порушенням службової дисципліни та вимог чинного законодавства України в період дії особливого правового режиму в державі;

- згідно з висновком службового розслідування, відповідно до статей 11, 12, 13, 14 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, наказано, зокрема:

1.1. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, абзаців першого, другого, восьмого, десятого пункту 1, пункту 3 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил, підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу II Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 № 6086, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З даним наказом позивач ознайомлений та отримав його копію 12.03.2022 року. (а.с.146зв.)

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції, полковника поліції Євгенія Жукова, від 11.03.2022 року № 602 о/с «По особовому складу» (а.с.149), зокрема:

- відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004448), старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення, з 11 березня 2022 року, з виплатою грошової компенсації за 5 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, установивши премію за березень 2022 року в розмірі 85,595 відсотків;

- станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в календарному обчисленні становить 06 років 06 місяців 03 дні;

- сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2404,76 грн.;

- підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 10.03.2022 № 146.

Витяг з даного наказу позивач отримав 12.03.2022 року. (а.с.149)

Не погоджуючись з наказами відповідача від 10.03.2022 року № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», від 11.03.2022 року № 602 о/с «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області та бездіяльністю відповідача, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно, позивач звернувся до суду з вищенаведеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.16зв.-27, 29зв.-36, 39-42):

- адвокатських запитів представника позивача від 17.03.2022 р. разом із доказами їх надіслання відповідачу та третій особі;

- адвокатських запитів представника позивача від 25.03.2022 р., від 31.03.2022 р. разом із доказами їх надіслання третій особі;

- відповіді третьої особи від 24.03.2022 р. на адвокатський запит представника позивача від 17.03.2022 р.;

- рапортів позивача від 03.03.2022 року разом із доказами їх надіслання відповідачу та третій особі;

- рапорту позивача від 08.03.2022 року разом із доказами його надіслання третій особі;

- розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 05.07.2021 № 695/од-2021 «Про нагородження Почесною грамотою Одеської обласної державної адміністрації», в тому числі позивача;

- подяки, якою позивача нагороджено згідно з розпорядженням Одеського міського голови від 23.07.2018 р. № 646;

- подяк та листа-подяки позивачу від начальника Управління патрульної поліції у м. Одесі;

- позитивної службової характеристики позивача від 25.08.2020 р.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду також надано копії, зокрема (а.с.96-105, 109-150):

- трекінгів за № 337, згідно з яким поштове відправлення вручено 11.05.2022 року, за № 505, згідно з яким поштове відправлення вручено 26.04.2022 року, за № 754, згідно з яким поштове відправлення вручено 20.04.2022 року, за № 762, згідно з яким поштове відправлення вручено 26.04.2022 року, за № 513, згідно з яким поштове відправлення вручено 07.03.2022 року;

- Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до п. 1 розділу ІV яких додаткова винагорода не встановлюється поліцейським за період, зокрема, відсторонення від виконання службових обов`язків (посади);

- довідки про доходи позивача № 1130 від 9 червня 2022 року;

- матеріалів службового розслідування щодо позивача, які містять, зокрема: доповідну записку т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції Олександра Нікончука, від 02.03.2022 року ВН 3762/1/41/13/22; рапорти т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції Олександра Нікончука, від 02.03.2022 року ВН 3761/41/13/22 та від 03.03.2022 року ВН 3768/41/13/22; роздруківку даних щодо повідомлення, введене оператором 102 03.03.2022 року за № 86421686 за заявою позивача в телефонному режимі про подію за участю поліцейського: побиття працівниками поліції, дата скоєння 03.03.2022 року; пояснення позивача від 09 березня 2022 року; пояснення заст. нач. ВЧС УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_8 , від 10.03.2022 року; сторінки Книги видачі й приймання озброєння УПП в Одеській області ДПП, згідно з даними якої, зокрема 24.02.2022 позивачу видано озброєння та набої, прийнято: 02.03.2022 11:30; клопотання т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП, полковника поліції Дмитра Хмарука, начальнику Департаменту патрульної поліції, полковнику поліції Євгенію Жукову, від 10.03.2022 року «Про притягнення працівника УПП в Одеській області ДПП до дисциплінарної відповідальності».

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII); Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут); Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за № 1576/29706 (далі Правила етичної поведінки поліцейських); Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Порядок № 893); Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Положення № 893); Порядком підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 р. за № 1668/29798(далі Порядок № 1235).

На підставі встановлених судом обставин, вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та правових висновків Верховного Суду суд дійшов висновку, що позиція позивача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: проведене службове розслідування не є повним та об`єктивним, що є порушенням прав позивача як особи, щодо якої таке службове розслідування проводиться; в мотивувальній частині наказу від 10.03.2022 р. № 146 зазначено, що під час службового розслідування встановлено одні норми, які було порушено позивачем, а в резолютивній частині наказу від 10.03.2022 р. № 146 зазначено додаткові норми законодавства, які нібито були порушені позивачем, зокрема вимоги частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу ІІ Посадової інструкції; таким чином дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби застосовано, в тому числі, за порушення вимог законодавства, порушення яких, не були встановлені службовим розслідуванням; вказаний наказ не містить відомостей про конкретні факти, що відповідають ознакам дисциплінарного проступку, передбачених статтею 12 Дисциплінарного статуту; опис порушення викладено загальними фразами, без зазначення у чому саме полягали порушення позивача, коли та за яких обставин їх вчинено, що не узгоджується із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 804/3394/17, слід зазначити таке.

Судом встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції, полковника поліції Євгенія Жукова, від 10.03.2022 року № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», наказано, зокрема:

1.1. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, абзаців першого, другого, восьмого, десятого пункту 1, пункту 3 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил, підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу II Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 № 6086, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

При цьому, дійсно, у мотивувальній частині оскаржуваного наказу немає посилання на порушення позивачем, зокрема, частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу ІІ Посадової інструкції.

Разом з тим, згідно з наказом начальника Департаменту патрульної поліції, полковника поліції Євгенія Жукова, від 10.03.2022 року № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», його прийнято, зокрема, згідно з висновком службового розслідування.

Судом встановлено, що згідно з Висновком від 10.03.2022 року, який 10.03.2022 року затвердив т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, підполковник поліції Дмитро Хмарук, за результатами службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області ДПП) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у неналежній поведінці, яка підриває авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану, комісією у складі посадових осіб УПП в Одеській області ДПП, на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 02.03.2022 № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», із посиланням у мотивувальній частині на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8, ч. 3 ст. 11, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 19, п. 24 ч. 1 ст. 23, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 1, п.п. 1, 2, 4, 6, 11, 13 ч. 3 ст. 1, ч.ч. 1, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 11, ст. 12, ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, пп. 2.1.3 п. 2.1, пп. 2.2.6 п. 2.2, п 2.3 розділу II, пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 розділу V Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 грудня 2017 року № 6086, п. 1 розділу І, абз.абз. 1, 2, 8, 10 п. 1, п. 3 розділу ІІ, п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 9 листопада 2016 року № 117, п. 1 ч. 1 ст. 1, п.п. 5, 6 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постанову Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 813/4074/16, комісія вважала, зокрема:

2. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 2.2.6 пункту 2.2, пункту 2.3 розділу II Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 грудня 2017 року № 6086, абзаців першого, другого, восьмою, десятою пункту 1, пункту 3 Розділу ІІ пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, а також вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З встановленого вбачається, що оскаржуваний наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення не містить інших (додаткових) вимог законодавства, порушення яких, не були встановлені службовим розслідуванням та зафіксовані у висновку службового розслідування, згідно з яким прийнято оскаржуваний наказ.

Також, у наведеному висновку службового розслідування, згідно з яким прийнято оскаржуваний наказ, наведений детальний опис встановлених фактичних обставин щодо допущених позивачем порушень, із посиланням на реквізити та зміст доказів, на підставі яких їх встановлено, в тому числі пояснень позивача, тощо.

При цьому також, на доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду також надано копії, зокрема, матеріалів службового розслідування щодо позивача, які містять, зокрема: доповідну записку т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції Олександра Нікончука, від 02.03.2022 року ВН 3762/1/41/13/22; рапорти т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції Олександра Нікончука, від 02.03.2022 року ВН 3761/41/13/22 та від 03.03.2022 року ВН 3768/41/13/22; роздруківку даних щодо повідомлення, введене оператором 102 03.03.2022 року за № 86421686 за заявою позивача в телефонному режимі про подію за участю поліцейського: побиття працівниками поліції, дата скоєння 03.03.2022 року; пояснення позивача від 09 березня 2022 року; пояснення заст. нач. ВЧС УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_8 , від 10.03.2022 року; сторінки Книги видачі й приймання озброєння УПП в Одеській області ДПП, згідно з даними якої, зокрема 24.02.2022 позивачу видано озброєння та набої, прийнято: 02.03.2022 11:30; клопотання т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП, полковника поліції Дмитра Хмарука, начальнику Департаменту патрульної поліції, полковнику поліції Євгенію Жукову, від 10.03.2022 року «Про притягнення працівника УПП в Одеській області ДПП до дисциплінарної відповідальності».

Відповідно, наведена позиція позивача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 804/3394/17, з тих підстав, що вони викладені Верховним Судом при виборі і застосуванні інших норм права, щодо інших спірних питань у справі та на підставі інших фактичних обставин. Так, зокрема, у цій постанові йде посилання на встановлення судами невідповідності висновку службового розслідування, зокрема, вимогам щодо обґрунтованості, а не наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Щодо суті встановлених порушень, повноти та об`єктивності їх встановлення тощо слід зазначити таке. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону № 580-VIII ).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 580-VIII, рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні2, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Згідно з п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Таким чином, аналіз приведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач склав присягу «з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки», тим самим взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону № 580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут.

Службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно з ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту)

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно з ч.ч. 1-9 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Згідно з п.п. 1-5 розділу VI Порядку № 893, зокрема, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Службове розслідування у спірних правовідносинах призначене та проведене з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у неналежній поведінці, яка підриває авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану, та встановлено, що позивач під час виконання службових обов`язків в період дії особливого правового режиму воєнного стану не виконав наказ керівництва, не дотримався норм професійної етики.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 2 розділу І Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (ч. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч. 4 ст. 4 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, аналіз статті 4 Дисциплінарного статуту доводить, що наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно та з використанням технічних засобів зв`язку.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено порядок виконання наказу.

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу. (ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту)

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту єдиною підставою невиконання наказу є відсутність можливості його виконати з негайним повідомленням про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Також, відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі поліція).

Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пунктом 3 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Суд наголошує, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Крім того, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року по справі № 815/4478/16.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов до висновку, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції України та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету керівництва з боку інших поліцейських та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 року по справі № 815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, особливо під час воєнного стану в країні, на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії" (заява № 63235/00).

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

При цьому, оскаржуваному наказі та у висновку службового розслідування, згідно з яким його прийнято, правомірно враховано, зокрема, що воєнний стан є особливим правовим режимом діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та організацій в Україні, відповідно поведінка працівника Національної поліції України в період дії особливого правового режиму в державі завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку.

Отже, накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни особливо в період дії воєнного стану, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів відповідача від 10.03.2022 р. № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» та від 11.03.2022 р. № 602о/с про звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Так, щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: службове розслідування відносно позивача призначено не уповноваженим керівником. Керівником, який уповноважений приймати на службу/призначати на посаду до поліції є начальник ДПП України, слід зазначити таке.

Дійсно, відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту, на яку посилається позивач, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Також, згідно з абз. 1 п. 1 Розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Дисциплінарного статуту застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Судом встановлено, що наказ від 02.03.2022 року № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» прийнятий т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції, підполковником поліції Дмитром Хмаруком.

Встановлене щодо особи, якою прийнято наказ про призначення службового розслідування у спірних правовідносинах, відповідає вимогам спеціального законодавства, які регулюють спірне питання, на які також посилається позивач.

Відповідно, позиція позивача з наведеного питання є помилковою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: відсторонення позивача від виконання службових обов`язків було здійснено в порушення вимог чинного законодавства, а саме ч. 6 ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу 1, розділу 2 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції; відсторонення позивача від виконання службових обов`язків було здійснено не уповноваженим суб`єктом; видання наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків має передувати вилученню службового посвідчення, спеціального нагрудного знаку і табельної вогнепальної зброї; підставою для призначення службового розслідування слугувала саме доповідна записка від 02.03.2022 ОСОБА_2 (т.в.о. заступника начальника управління начальника моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській ДПП); відповідно, події, викладені у доповідній записці ОСОБА_2 від 02.03.2022 № ВН3762/1/41/13/32 сталися до призначення службового розслідування наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136; таким чином, до призначення службового розслідування наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136 відносно позивача було здійснено: вилучення табельної зброї, вилучення службового посвідчення та спеціального жетону, «повідомлення» про відсторонення від виконання службових обов`язків; на момент роззброєння позивача цього наказу не існувало і його не було доведено до позивача тощо, слід зазначити таке.

Відповідно до положень законодавства, на які також посилається позивач, зокрема, згідно з ч. 6 ст. 70 Закону № 580-VIII, поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дня видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Згідно з п. 2 розділу І Порядку № 1235, рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до положень розділу ІІ вищезазначеного Порядку, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, відсторонення від виконання службових обов`язків (посади).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Згідно з ч. 7 ст. 17 Дисциплінарного статуту на період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби.

З наведеного вбачається, що у спірних правовідносинах, дійсно, видання письмового наказу про відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків передує вилученню у нього службового посвідчення, спеціального нагрудного знаку, табельної вогнепальної зброї та спеціальних засобів.

Як встановлено судом вище, наказ № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» прийнятий т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції, підполковником поліції ОСОБА_13 02.03.2022 року.

Згідно з даними Книги видачі й приймання озброєння УПП в Одеській області ДПП, , зокрема, 24.02.2022 позивачу видано озброєння та набої, прийнято: 02.03.2022 11:30.

Також, згідно зі змістом заяв по суті справи, сторонами визнаються фактичні обставини справи, зокрема щодо вилучення у позивача службового посвідчення та спеціального жетону також 02.03.2022 року.

З урахуванням наданих сторонами документів, наявних в матеріалах справи, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тому, згідно з ч. 1 ст. 78 КАС України, зазначені обставини, не підлягають доказуванню.

З встановленого вбачається, що:

- наказ № 136, яким позивача відсторонено від виконання службових обов`язків, прийнятий т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції 02.03.2022 року;

- табельна вогнепальна зброя, службове посвідчення та спеціальний жетон вилучені у позивача також 02.03.2022 року.

При цьому, посилання позивача на те, що: підставою для призначення службового розслідування слугувала саме доповідна записка від 02.03.2022 ОСОБА_2 (т.в.о. заступника начальника управління начальника моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській ДПП); відповідно, події, викладені у доповідній записці ОСОБА_2 від 02.03.2022 № ВН3762/1/41/13/32 сталися до призначення службового розслідування наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136; таким чином, до призначення службового розслідування наказом УПП в Одеській ДПП від 02.03.2022 року № 136 відносно позивача було здійснено: вилучення табельної зброї, вилучення службового посвідчення та спеціального жетону, не відповідає вищенаведеному змісту наказу т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції, підполковника поліції Дмитра Хмарука, від 02.03.2022 року № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», в якому немає посилання на доповідну записку т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_2 , від 02.03.2022, в тому числі, як на підставу призначення службового розслідування.

При цьому, матеріали службового розслідування містять також рапорт т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції Олександра Нікончука, ВН 3761/41/13/22 також від 02.03.2022 року, яким останній доповів підполковнику поліції ОСОБА_14 , зокрема, що: під час зміни добового наряду о 08:00 02.03.2022 р. ОСОБА_1 , підлеглий доповідача, почав створювати саботаж в соц.мережі Telegram, а саме, що керівництво не справляється зі своїми обов`язками; під час особистої розмови та зауважень підлеглому він повідомив, пряма мова: «Ти пітух, це все закінчиться, а тобі ще тут потрібно буде жити»; після чого за погодженням адресату рапорту було підлеглого обеззброєно, вилучено посвідчення службове та жетон, а також повідомлено про відсторонення від служби.

Жодних інших конкретних обставин та доказів на їх підтвердження: щодо вилучення у позивача табельної зброї, службового посвідчення та спеціального жетону до прийняття наказу т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції, підполковника поліції Дмитра Хмарука, від 02.03.2022 року № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»; на момент роззброєння позивача цього наказу не існувало, позивачем не зазначено та/або не надано.

Отже, встановлене щодо особи, якою прийнято наказ про відсторонення позивача від виконання службових обов`язків у спірних правовідносинах, та щодо порядку вилучення службового посвідчення, спеціального жетону та табельної вогнепальної зброї відповідає вищенаведеним вимогам спеціального законодавства, які регулюють спірні питання, на які також посилається позивач.

Відповідно, наведена позиція позивача зі спірних питань є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Разом з тим, посилання позивача на те, що на момент роззброєння позивача наказ про відсторонення його від виконання службових обов`язків не було доведено до позивача, не спростовує вищенаведені встановлені судом обставини та здійснені на їх підставі висновки суду щодо спірних питань, зокрема, щодо особи, якою прийнято наказ про відсторонення позивача від виконання службових обов`язків у спірних правовідносинах, та щодо порядку вилучення службового посвідчення, спеціального жетону та табельної вогнепальної зброї.

Як встановлено судом вище, з вищенаведених положень ст. 17 Дисциплінарного статуту вбачається, що у спірних правовідносинах, дійсно, видання письмового наказу про відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків передує вилученню у нього службового посвідчення, спеціального нагрудного знаку, табельної вогнепальної зброї та спеціальних засобів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 17 Дисциплінарного статуту поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Разом з тим, законодавець не пов`язує можливість вилучення, зокрема, службового посвідчення, спеціального жетону та табельної вогнепальної зброї із обставиною (фактом) ознайомлення поліцейського та/або отримання ним копії наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків.

При цьому слід зазначити, що законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачено спеціальних вимог до порядку ознайомлення поліцейського та отримання ним копії наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Так, судом встановлено, що листами УПП в Одеській області ДПП від 03.03.2022 року № 3765/41/13/03/03-22 та № 3766/41/13/03/03-22 «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП», адресованими позивачу за адресами, відповідно: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , УПП в Одеській області ДПП, зокрема, запрошено позивача до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, для ознайомлення з наказом УПП в Одеській області ДПП від 02.03.2022 № 136 «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».

Зазначені листи надіслані позивачу за вищенаведеними адресами поштою 04.03.2022 року, про що свідчать відповідні описи вкладення, накладні та фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта», №№ 505, 513, та які згідно з трекінгами за відповідними номерами вручено 26.04.2022 року 07.03.2022 року, відповідно.

Отже, позивачу забезпечена можливість для реалізації ним встановленого ч. 3 ст. 17 Дисциплінарного статуту права, зокрема, ознайомитися із наказом про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Відповідно, наведена позиція позивача зі спірних питань є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: службове розслідування відносно позивача проведено з порушенням порядку виклику для участі в засіданні дисциплінарної комісії; лист-запрошення не є викликом для участі в засіданні комісії в розумінні Дисциплінарного статуту; порушення такої процедури тягне за собою протиправність всіх рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті за її результатами; аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 804/3394/17; доповідну записку на позивача складено ОСОБА_3 , за проханням останнього його було призначено головою дисциплінарної комісії; тільки на обставинах, зазначених у доповідній записці ОСОБА_4 без відповідних доказів позивача було визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку та застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції; зазначені обставини, разом із відсутністю доказів, беззаперечно свідчать про зацікавленість ОСОБА_2 у результатах розслідування та як результат про упереджене розслідування тощо, слід зазначити таке.

Відповідно до положень ст. 15 «Дисциплінарні комісії» Дисциплінарного статуту, в тому числі на які посилається позивач, зокрема, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. (ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. (ч. 10 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для участі в засіданні комісії. Виклик надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. (ч. 11 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. (ч. 12 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути на засідання дисциплінарної комісії, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів. (ч. 13 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Якщо поліцейський, викликаний на засідання дисциплінарної комісії у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається належним чином повідомленим. У такому разі засідання дисциплінарної комісії проводиться без його участі. (ч. 14 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Також, відповідно до ч.ч. 1-3, 9 ст. 18 «Забезпечення поліцейському права на захист» Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

З наведених положень ст.ст. 15, 18 Дисциплінарного статуту вбачається, зокрема, що:

- стаття 15 Дисциплінарного статуту регулює питання проведення дисциплінарними комісіями службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни, та відповідно до положень якої розгляд справи дисциплінарною комісією у відкритому засіданні, про час, дату та місце якого поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється у письмовій формі не пізніше ніж за три дні, може здійснюватися лише та виключно за рішенням керівника, який призначив службове розслідування;

- стаття 18 Дисциплінарного статуту регулює питання забезпечення поліцейському права на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Проте, позивачем не зазначено та матеріали цієї адміністративної справи, в тому числі наявні у ній матеріали спірного службового розслідування, не містять рішення керівника, який призначив службове розслідування, про розгляд справи дисциплінарною комісією у відкритому засіданні.

Відповідно, листи УПП в Одеській області ДПП від 03.03.2022 року № 3765/41/13/03/03-22 та № 3766/41/13/03/03-22 «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП», ні за назвою, ні за вищенаведеним змістом, не є та не повинні бути викликами позивача для участі в засіданні комісії в порядку статті 15 Дисциплінарного статуту.

При цьому слід зазначити, що матеріали службового розслідування стосовно позивача, наявні в матеріалах справи, містять пояснення позивача від 09.03.2022 року, які згідно з вищенаведеним змістом Висновку за результатами службового розслідування від 10.03.2022 року, враховані під час проведення службового розслідування.

Отже, позивачу забезпечена можливість для реалізації ним встановленого ст. 18 Дисциплінарного статуту права на захист, що полягає, зокрема, в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 804/3394/17, з тих підстав, що вони викладені Верховним Судом при виборі і застосуванні інших норм права, щодо інших спірних питань у справі, в тому числі щодо порядку проведення службового розслідування, та на підставі інших фактичних обставин.

Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог в частині посилання на те, що: доповідну записку на позивача складено ОСОБА_3 , за проханням останнього його було призначено головою дисциплінарної комісії; тільки на обставинах, зазначених у доповідній записці ОСОБА_4 без відповідних доказів позивача було визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку та застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції; зазначені обставини, разом із відсутністю доказів, беззаперечно свідчать про зацікавленість ОСОБА_2 у результатах розслідування та як результат про упереджене розслідування тощо, слід зазначити таке.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. (ч. 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. (ч. 4 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. (ч. 7 ст. 15 Дисциплінарного статуту)

Так, порядок утворення в органах (підрозділах) поліції, а також закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, дисциплінарних комісій та їх повноваження визначає Положення № 893.

Відповідно до п.п. 2-4 Положення № 893, зокрема, дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

Дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії. У разі призначення службового розслідування за відомостями про скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, що потребує значного обсягу дій, зокрема опитування великої кількості поліцейських та інших осіб, витребування та аналізу значного обсягу матеріалів, уповноважений керівник може призначати заступника голови дисциплінарної комісії. Головою дисциплінарної комісії, утвореної в поліції, може бути лише поліцейський.

Дисциплінарна комісія створюється із числа поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, де призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції та відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування.

Керівник Національної поліції України має право утворювати дисциплінарні комісії із числа поліцейських та інших працівників будь-якого органу (підрозділу) поліції.

Згідно з п.п. 9-10 Положення № 893, зокрема, не може бути включено до складу дисциплінарної комісії особу, яка (щодо якої):

визнана недієздатною або обмежено дієздатною;

засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку;

має непогашену або незняту судимість за вчинення злочину, крім реабілітованої;

було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав;

притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

З наведених положень спеціального законодавства, які регулюють спірне питання, вбачається, що наведені позивачем обставини, а саме, що: доповідну записку на позивача складено ОСОБА_3 ; за проханням останнього його було призначено головою дисциплінарної комісії, прямо не передбачені наведеним законодавством, як випадки-підстави для не включення особи до складу дисциплінарної комісії та/або як заборони для включення особи до складу дисциплінарної комісії.

Крім того, посилання позивача на те, що тільки на обставинах, зазначених у доповідній записці ОСОБА_4 без відповідних доказів позивача було визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку та застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції, не відповідає фактичним обставинам справи, в тому числі змісту оскаржуваного наказу від 10.03.2022 року № 146 та висновку службового розслідування, згідно з яким його прийнято.

Отже, наведені позивачем доводи беззаперечно не свідчать про зацікавленість ОСОБА_2 у результатах розслідування та як результат про упереджене розслідування тощо.

Відповідно, наведена позиція позивача зі спірних питань є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

При цьому, при дослідженні доводів позивача щодо процедурних порушень у спірних правовідносинах, судом враховано, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18 й була застосована Верховним Судом у постанові від 03.12.2021 у справі № 369/7844/17, а також у постанові від 07.07.2022 у справі № 520/4676/19.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому, щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- сукупністю досліджених судом доказів на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення та доказана правомірність прийняття оскаржуваних наказів, прийняття їх відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже підстав для визнання протиправними та скасування наказів Департаменту патрульної поліції від 10.03.2022 р. № 146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» та від 11.03.2022 р. № 602о/с про звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 немає, відповідно немає підстав для задоволення позову у зазначеній частині та, відповідно, в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повністю.

Щодо позовних вимог позивача в частині: визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно та зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень щомісячно, з розрахунку фактично відпрацьованих днів з 24.02.2022 р. по день звільнення зі служби, слід зазначити таке.

Виходячи з зобов`язальної частини зазначених позовних вимог та вищенаведених встановлених судом обставин та здійснених на їх підставі висновків щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, предметом дослідження судом в даному випадку є правомірність/протиправність бездіяльності Департаменту патрульної поліції, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно, з 24.02.2022 р. по 11.03.2022 року день звільнення зі служби.

Приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (згідно із пунктом 2 цієї постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022) внесені зміни до постанови № 168, а саме у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до пункту 1 постанови № 168 (в редакції постанови Кабміну від 07.07.2022 № 793) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Отже, на період дії воєнного стану, співробітникам, зокрема, Національної поліції України постановою № 168 передбачена виплата додаткової винагороди.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, структура заробітної плати:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, додаткова винагорода є платою за працю чи нагородою за заслуги, досягнення, тощо.

З встановлених вище обставин вбачається, що у період з 24.02.2022 року по 11.03.2022 року позивач не брав безпосередню участь у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії тощо. Крім того, у період з 2 по 11 березня 2022 року позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків (висновки суду щодо спірних обставин відсторонення позивача від виконання службових обов`язків наведені вище).

Відповідно, підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за заявлений позивачем період (з 24.02.2022 р. по день звільнення зі служби), немає.

Отже, позовні вимоги позивача у зазначеній частині є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на додані до відзиву Методичні рекомендації щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за підписом голови Національної поліції України, з тих підстав, що вони не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, носять лише та виключно рекомендаційний, а не обов`язковий до виконання, характер, а відтак вони не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- сукупністю досліджених судом доказів на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення та доказана правомірність оскаржуваної бездіяльності, допущення її відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно та, відповідно, для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень щомісячно, з розрахунку фактично відпрацьованих днів з 24.02.2022 р. по день звільнення зі служби, немає, відповідно немає підстав для задоволення позову у зазначеній частині повністю.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову повністю, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 р. № 1423) до 30 квітня 2023 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу тимчасової непрацездатності головуючого судді; часу перебування головуючого судді у відпустці; фактичного часу забезпечення суду електроенергією; часу повітряних тривог; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 22.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022; рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 78, 139, 159, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м Київ, 03048; ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646), третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Ак. Корольова, 5, м. Одеса, 65114), про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова