Справа № 501/3174/22
Суддя: Смирнов В. В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.02.2023
Справа № 501/3174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд області у складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

Справа № 501/3174/22

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області справу за адміністративним позовом:

позивача: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: Державної служби України з безпеки на транспорті, місцезнаходження за адресою: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14, ,

третя особа: Головний спеціаліст відділу впорядження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Ірина Володимирівна, місцезнаходження за адресою: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14,

предмет та підстави позову: до, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

учасники справи - не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що від 02.11.2022 року поштовою кореспонденцією постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00001469 від 26.10.2022 року та було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень.

Стверджує, що ніякого правопорушення не вчиняв, так як не порушував вимоги щодо перевищення навантаження на транспортний засіб.

Просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування(місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001469 від 26.10.2022 р., винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на неземному транспорті Колеснік Наталії Геннадіївни про притягнення - ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Відповідач надав відзив щодо справи, заперечував проти заявлених вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 46-77).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 82, 104).

Відповідач надав відзив щодо справи, заперечував проти заявлених вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 46-77).

Третя особа сповіщалась належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не сповістила (а.с. 88, 105).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14.11.2022 року справу залишено без руху (а.с. 31).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2022 року відкрито провадження по справі (а.с. 37).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.12.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про проведення відеоконференції (а.с. 79).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2022 року провадження по справі визначено проводити в порядку письмового провадження (а.с.80).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Судом на підставі ч. 4 ст. 229 КАС у зв`язку з неявкою у судове засідання у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рекомендованим повідомленням про вручення 383 від 27.10.2022 року відправлення прийнято отримувачем (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля MAN TGX 26.440 д.н. НОМЕР_1 та причепа KOGEL S 24, Д.Н. НОМЕР_2 власником вказано ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно товарно-транспортної накладної № 10909 т/з MAN д.н. НОМЕР_1 з причепом KOGEL S 24, Д.Н. НОМЕР_2 перевозить вантаж - кукурудзу (а.с. 18).

Згідно висновку науково-технічної експертизи № 538856 від 21.02.2020 року зазначено про переобладнання у зміні конструкції напівпричепа для перевезення контейнерів причеп KOGEL S 24, Д.Н. НОМЕР_2 (а.с. 19-20).

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності серія АА №00001469 від 26.10.2022 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень (а.с. 23-24, 62-63).

V. Оцінка Суду.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на час складення постанови), про порушення якого вказано в оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Для притягнення особи до відповідальності за порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, необхідно об`єктивно, шляхом проведення відповідних вимірювань транспортного засобу, встановити його габарити.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі Порядок № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що має доводитися шляхом надання доказів.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведені положення закону та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, - суд приходить до висновку, що зміст оскаржуваної постанови формально відображає істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, зокрема, постанова містить в собі опис обставин, установлених під час розгляду справи; відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що власником вказаного транспортного засобу марки МAN д.н. НОМЕР_1 з причепом KOGEL S 24, Д.Н. НОМЕР_2 , на якому було вчинено правопорушення, є саме зазначене в постанові правопорушення, а отже оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Ч. 1 ст. 72КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, а саме постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА №00001469 від 26.10.2022 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В., в основу якого було покладено доведений на думку відповідача факт того, що позивач порушив вимоги п. 22.5 ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КпАП та наявності обставин зазначених в оскаржуваній постанові щодо того, що автомобіль марки МAN д.н. НОМЕР_1 з причепом KOGEL S 24, Д.Н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ..

Отже, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Лише постанова про накладення адміністративного стягнення серії ВМ №00001469 від 26.10.2022 не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення, таке рішення повинно бути обґрунтованим доказами.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема: рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії», вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00001469 від 26.10.2022 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 8 500,00 гривень, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених вище обставин у справі, суд приходить до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.ст. 132, 139 КАС України, враховуючи, що позов задоволено повністю, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 стягненню підлягає 496,20 гривні судового збору.

Керуючись, ст. ст. 7, 9, 132-1, 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст.2, 5, 72-79, 90243-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Головний спеціаліст відділу впорядження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Ірина Володимирівна про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування(місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001469 від 26.10.2022 р., винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на неземному транспорті Колеснік Наталії Геннадіївни про притягнення - ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України - скасувати.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Копію рішення невідкладно надіслати учасникам справи, оскільки вони не були присутні під час його проголошення.

Судове рішення за наслідками розгляду справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов