Справа № 569/14798/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 569/14798/22 пров. № А/857/292/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року про повернення позовної заяви у справі №569/14798/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним рішення (головуючий суддя першої інстанції Тимощук О.Я., місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 11.11.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним рішення від 17.08.2022 року на постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним рішення від 17.08.2022 року на постанову у справі про адміністративне правопорушення - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що з ухвалою суду першої інстанції не погоджується, оскільки судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі та порушено норми матеріального права.

Апелянт зазначає, що підставою для повернення позовної заяви стало те, що на думку суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, для звільнення від сплати судового збору, а також на думку суду пропущений строк для звернення до суду.

Щодо підстав звільнення від сплати судового збору вказує на те, що в ухвалі від 11.11.2022 року зазначається, що сума судового збору в 496 грн. 20 коп. є незначною. Проте нього - студента денної форми ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж НУВГП» (довідка про навчання на денній формі додається) дана сума є значною.

Оскільки апелянт навчається на стаціонарі, він не має можливості працювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», на яку посилається в ухвалі, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. При цьому закон не пов`язує звільнення від сплати судового збору до питання працездатності чи не працездатності. Єдиною підставою є перевищення судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Рівненський міський суд посилається також на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», в якій зазначається що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Майновий стан апелянта, відсутність доходів, не був врахований судом. На підтвердження були подані: довідка про трудовий стаж та страховий стаж, довідка ОК-5, довідка ОК-7, дані про нараховану заробітну плату за 36 місяців. Дані докази підтверджують відсутність доходів.

Щодо пропуску строку звернення до суду. Звертає увагу, що ним не оскаржується в даній позовній заяві сама постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА №212305 від 13.12.2022 року, винесена за порушення вимог ст. 183 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 грн., для оскарження якої дійсно встановлений десятиденний строк з дня ухвалення рішення.

Предметом позовних вимог є протиправні дії суб`єкта владних повноважень - рішення від 17.08.2022 року УПП в Рівненській області ДПП України, яким постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА №212305 від 13.12.2022 року, винесену відносно громадянина ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 183 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 грн. залишено без змін, а скаргу без задоволення.

В позовних вимогах ставиться питання визнати протиправність рішення від 17.08.2022 року. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, згідно з ст. 122 КАС, який ним не пропущений. Дані аргументи щодо цього були викладені також в заяві від 10.11.2022 року, які судом не були враховані.

З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року адміністративний позов був залишений без руху, а позивачу наданий десятиденний термін, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Позивачу було роз`яснено, що ним при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір, а наведені в клопотанні про звільнення від сплати судового збору підстави є недостатніми та до уваги судом не беруться.

31.10.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначає, що він є неплатоспроможним та долучає до заяви довідку про трудовий стаж та страховий стаж, довідку ОК-5, довідку ОК-7, дані про нараховану заробітну плату за 36 місяців, довідку про доходи (запит про суми виплачених доходів), фотокопію конверту Укрпошти.

Ухвалою судді від 01 листопада 2022 року адміністративний позов був залишений без руху, а позивачу наданий десятиденний термін, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Позивачу було роз`яснено, що ним пропущено десятиденний строк звернення до суду та не подано заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

10.11.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області позивачем подано заяву, в якій зазначає, що ним не подано до суду скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 212305, а подано позовну заяву щодо оскарження рішення від 17.08.2022 року, згідно з яким йому відмовлено в поновленні пропущеного строку, постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення. Протиправність дій полягає в тому, що не може суб`єкт одночасно відмовити в поновленні пропущеного строку і розглядати скаргу. Зазначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк відповідно до ст. 122 КАС України, який вважає ним не пропущений.

Суд першої інстанції позовну заяву повернув з тих підстав, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної зави без руху, зокрема не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, для звільнення від сплати судового збору, а також пропущений строк для звернення до суду.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Вказаною нормою закону безальтернативно визначено, що оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

З матеріалів справи слідує, що позивач 15.08.2022 року звернувся до УПП в Рівненській області ДПП в порядку ст. ст. 287-296 КУпАП зі скаргою на постанову серії АА № 212305 у справі про адміністративне правопорушення, яка була винесена ще 13.12.2021 року відносно нього за ст. 183 КУпАП.

Рішенням УПП в Рівненській області ДПП від 17.08.2022 року не встановлено поважних причин, які б дали підстави для поновлення строків на розгляд скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, яке мало місце 22.11.2021 року. Вказаним рішенням постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 212305 від 13.12.2021 року винесену відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 183 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 грн. залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Апелянт зазначає, що ним не оскаржується в даній позовній заяві сама постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА №212305 від 13.12.2022 року, винесена відносно нього за порушення вимог ст. 183 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 грн., для оскарження якої дійсно встановлений десятиденний строк з дня ухвалення рішення.

Предметом позовних вимог є протиправні дії суб`єкта владних повноважень - рішення від 17.08.2022 року УПП в Рівненській області ДПП України, яким постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА №212305 від 13.12.2022 року, винесену відносно громадянина ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 183 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 грн. залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який згідно із ст. 122 КАС України вважає ним не пропущений.

Проте апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності самостійно визначає спосіб захисту.

В даному випадку позивачем обрано спосіб захисту шляхом оскарження постанови до вищестоящого органу (посадової особи), та за наслідками отриманої 06.09.2022 відмови позивач звернувся із позовом до суду лише 05.10.2022.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду лише 05.10.2022 року, достеменно знаючи про існування рішення УПП в Рівненській області ДПП від 17.08.2022 року та не оскаржив його у десятиденний термін, ним пропущений встановлений ст. 286 КАС України десятиденний строк звернення до суду із даним позовом.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження судового рішення з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав, що підтверджує відсутність підстав для встановлення іншого, у даному випадку шестимісячного строку для звернення до суду із вказаним позовом.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №522/14986/19, 26 січня 2021 року у справі № 757/48987/18.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені в апеляційній скарзі доводи позивача безпідставними, а висновки суду першої обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали з наведених підстав - відсутні.

Щодо звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст.161КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Апеляційний суд погоджується із висновкам суду першої інстанції про те, що довідки про трудовий стаж та страховий стаж, довідка ОК-5, довідка ОК-7, дані про нараховану заробітну плату за 36 місяців, які свідчать на думку позивача про відсутність доходів, не можуть бути доказами тяжкого матеріального стану, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, в сумі 496,20 грн., яка не є значною.

Позивача є особою працездатного віку, 1988 р.н., доказів того, що за станом здоров`я він не може працювати суду не надано.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні обставин, які давали б суду підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Отже, оскільки вимоги ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху від 21.10.2022 року позивачем не усунуті, відповідно позовна заява підлягає поверненню відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року про повернення позовної заяви у справі №569/14798/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький