Справа № 240/29331/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

15 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/29331/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглядаючи у письмовому провадженні питання про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати з 01.08.2022 підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII); зобов`язання відповідача провести з 27.09.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

В обґрунтування позову вказує, що є непрацюючим пенсіонером та проживає на території радіоактивного забруднення, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Вказує, що у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду №6-р/2018 від 17.07.2018 відповідач з повинен на підставі її звернення здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у чому протиправно було відмовлено.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Матеріали справи свідчать, що відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII , відповідач зазначив про те, що позивач проживає у населеному пункті, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Разом з тим, з 01.01.2015 на підставі Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" зону посиленого радіологічного контролю виключено із зон радіоактивного забруднення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі із наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Так, як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.11.2022 у справі №240/19227/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року, якими позов задоволено.

Предметом розгляду в даній справі є позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо не нарахування та невиплати з 14 січня 2021 року підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII); зобов`язання відповідача провести з 14 січня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Спірним у даній справі є питання віднесення населеного пункту, де проживає позивач, до територій радіоактивного забруднення, належного розмежування територій посиленого радіоекологічного контролю та територій радіоактивного забруднення (зокрема, зони гарантованого добровільного відселення).

Необхідність відкриття касаційного провадження у даній справі Верховний Суд обґрунтував метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 39 Закону № 796-XII. Суд також перевірить правильність врахування судами попередніх інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 240/4937/18.

Крім того, Суд також здійснить перевірку необхідності формування Верховним Судом правового висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд також зазначив, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

При цьому, слід відмітити, що предмети спірних правовідносин, що розглядається у даній справі, та у справі №240/19227/21, є подібними. В той же час, правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та єдина правозастосовча практика у подібних правовідносинах відсутня.

Отже, з урахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України та беручи до уваги обставини відсутності на даний час правового висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах та необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, суд вважає, що формування відповідних правових висновків Верховного Суду у справі №240/19227/21, може вплинути на наслідки розгляду даної справи, відтак суд дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №240/19227/21.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Зупинити провадження в адміністративній справі № 240/29331/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №240/19227/21 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос