Справа № 420/17683/22
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка полягає у неприйнятті рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням з військової служби, на день виключення із списків особового складу та усіх видів забезпечення, компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 17 ч. 1 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 рік терміном 14 днів;

- зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 17 ч. 1 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 рік терміном 14 днів.

12.12.2022 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві відповідач зазначив про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Перевіривши матеріали справи суд встановив, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду встановлений ст. 122 КАС України.

Так, частиною першою наведеної вище статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Предметом спору у цій справі є невиплата компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 17 ч. 1 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 рік терміном 14 днів.

З огляду на викладене, спеціальними нормами, які регулюють строк звернення до суду у цьому спорі, є норми Кодексу законів про працю України.

Згідно із ст. 233 КЗпП України, серед іншого, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Таким чином, Кодексом законів про працю встановлено тримісячний строк позовної давності у спорах щодо виплати усіх належних працівникові сум при звільненні, який починає свій перебіг з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Зміни до КЗпП України в частині строку позовної давності внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022, перебіг строку позовної давності почався з дати набрання чинності цим законом, а саме з 19.07.2022 та закінчився 20.10.2022 року.

Виходячи із того, що позовну заяву подано 25.11.2022 року, то тримісячний строк звернення до суду позивач пропустив.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У заяві про поновлення строку звернення, поданої разом із позовом, пропуск строку звернення до суду позивач обґрунтовує перебуванням його адвоката на військові службі у Збройних силах України з 02.03.2022 року по 03.09.2022 року. Крім того посилається на введений в Україні воєнний стан.

Вивчивши позицію позивача та наведені ним підстави для поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що строк звернення до суду ним пропущений без поважних причин, а наведені не є поважними.

Обставини щодо перебування адвоката на військовій службі жодним чином не могли завадити позивачеві звернутися до суду у встановлений строк, оскільки позивач не обмежений у праві вибору представника та мав змогу укласти угоду з іншим представником або ж звернутися до суду особисто. Також необхідно зауважити, що у заяві зазначено про звільнення адвоката з військової служби 03.09.2022 року, а це за півтора місяці до закінчення строку звернення у цьому спорі.

Тому суд відхиляє таку підставу і вважає її неповажною.

Щодо посилань позивача на введення в Україні воєнного стану, то суд відхиляє такі обґрунтування та зазначає, що сам факт введення воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки жодних перешкод у позивача для звернення до суду у цей період не було. Одеський ОАС жодного дня не припиняв свою роботу з початку введення воєнного стану, а позивач не наводить жодних обставин які безпосередньо його стосуються та які перешкоджали його зверненню до суду у тримісячний строк та пов`язані з вказаними подіями.

Верховний Суд в ухвалі від 01 серпня 2022 року по справі № 802/118/17-а наголосив, що посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

В рішенні від 27.06.2000 р. у справі Ільхан проти Туреччини Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

Таким чином, співставляючи приписи ч. 1 ст. 233 КЗпП України та вищенаведені принципи Європейської Конвенції, позиції Європейського суду з прав людини, практику Верховного суду, суд вважає за необхідне застосувати у цій справі практику Європейського суду зазначивши, що позивач пропустив строки звернення до суду, а його обґрунтування щодо поважності причин пропуску суд відхиляє, вважає необґрунтованими та неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 123, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов