Справа № 640/2240/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2240/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року (розглянута у письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» до Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютий 2021 року, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (далі - позивач) звернулось до Державної податкової служби України (далі - відповідач) позовною заявою, в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача поновити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - СЕА ПДВ) суму 8841892 грн., на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок протиправного скасування реєстрації платником ПДВ позивача останньому було анульовано в СЕА ПДВ суму 8841892 грн., на яку він мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; - після набрання законної сили рішенням суду у справі №816/504/16 у відповідача виник обов`язок відновити вказаний реєстраційний ліміт; - у березні 2017р. контролюючим органом відновлено реєстрацію позивача платником ПДВ за №8118, але реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ відновлено не було; - позивач звертався до відповідача у грудні 2020р. щодо відновлення реєстраційного ліміту, у відповідь на яке йому повідомлено, що це питання не було предметом розгляду у справі №816/504/16; - вважає рішення суду у згаданій справі достатньою підставою для відновлення реєстраційного ліміту, а також стверджує про допущення відповідачем триваючої бездіяльності щодо не вчинення дій з його відновлення; - зазначає, що на час звернення до відповідача набрали чинності зміни до ПК України, внесені законом України від 16.01.2020 №466-ІХ, якими врегульовано механізм відновлення реєстраційного ліміту; - реєстраційний ліміт сформований за рахунок від`ємного значення, яке виникло у позивача до 01.07.2015 і продовжує ним декларуватись

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2021 залишено позов без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2021, а справу направлено на продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2022 закрито підготовче провадження і призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.05.2022.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року задоволено позов повністю. Зобов`язано Державну податкову службу України поновити Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму 8841892 грн., на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Позивач є уповноваженою особою за договором від 14.09.1995 №410/95 про спільну діяльність.

Станом на 30.03.2016 і на 12.05.2016 сума податку, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні в Реєстрі (реєстраційний ліміт), становила 8841892 грн., що підтверджується витягом із СЕА ПДВ (а.с. 36) і листом відповідача від 05.01.2021 №25/ЗПІ/99-00-18-03-01-10 (а.с. 33, 34).

Рішенням Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.03.2016 №28 анульовано реєстрацію платника ПДВ позивачу, як уповноваженій особі за вказаним договором (а.с. 12).

Вказаний реєстраційний ліміт у сумі 8841892 грн. анульований і станом на 10.06.2016 був відсутній у позивача, що підтверджується витягом із СЕА ПДВ (а.с. 37).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі №816/504/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 та постановою Верховного Суду від 05.06.2020, визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.03.2016 №28 і зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області вчинити дії з відновлення реєстрації платника ПДВ з моменту винесення спірного рішення, а саме з 30.03.2016.

Із 01.03.2017 відновлено реєстрацію позивача платником ПДВ та відкрито йому електронний рахунок в СЕА ПДВ, що підтверджується витягом із СЕА ПДВ, в якому відсутній реєстраційний ліміт у сумі 8841892 грн. (а.с. 152).

04 серпня 2017 р. позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із завою про роз`яснення постанови від 18.05.2016 у справі №816/504/16 щодо виникнення у контролюючого органу обов`язку відновити реєстраційний ліміт.

Листом Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 повідомлено, що заява буде розглянута після повернення справи із суду касаційної інстанції (а.с. 121).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 відмовлено у роз`ясненні судового рішення (а.с. 157-160).

Позивач звернувся 21.12.2020 до відповідача про отримання інформації щодо реєстраційного ліміту, у відповідь на який відповідач у листі від 05.01.2021 №25/ЗПІ/99-00-18-03-01-10 повідомив, що станом на 30.03.2016 реєстраційний ліміт становив 8841892 грн., а станом на 28.12.2020 - 121,74 грн. Також зазначив, що наявність і розмір реєстраційного ліміту не було предметом розгляду у справі №816/504/16 (а.с. 33, 34).

На час розгляду справи спірний реєстраційний ліміт у СЕА ПДВ позивачу не відновлено.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються відновлення суми реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ.

Згідно з п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України (у редакції, чинній на час відновлення позивачу реєстрації платником ПДВ у березні 2017р.) СЕА ПДВ забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в СЕА ПДВ; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування ПДВ встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах + УОвердрафт - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ,

де УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім цього, згідно з пп. 3 п. 10 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (далі - Порядок №569), зареєстрованим платникам податку значення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується ДФС до 31 липня 2015р. для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період - місяць (до 20 серпня 2015р. для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період - квартал), без проведення перевірок, передбачених статтею 200 Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу, за червень 2015р./II квартал 2015 року. На таку суму платником податку збільшується сума податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015р./III квартал 2015р.).

Лист відповідача від 05.01.2021 і витяг з СЕА ПДВ від 12.05.2016 підтверджують наявність у позивача станом на 30.03.2016 і 12.05.2016 реєстраційного ліміту у сумі 8841892 грн. та його формування з урахуванням УНаклОтр - 1180 грн. (зареєстровано 01.02.2016 №2) і суми від`ємного значення, на яку збільшується УНакл, - 8840712 грн., задекларованої у податковій декларації з ПДВ за червень 2015р. (№ від 17.07.2015).

Відзив відповідача не містить заперечень проти цих обставин і правильності обчислення реєстраційного ліміту позивача, а судом таких обставин не встановлено.

Згідно з п. 200-1.8 ст. 200-1 ПК України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у СЕА ПДВ перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Положення ПК України і Порядку №569 не передбачали анулювання реєстраційного ліміту на рахунку в СЕА ПДВ, але наслідками прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ і закриття рахунку в СЕА ПДВ є неможливість формування і відображення такого реєстраційного ліміту.

Разом з тим, реєстраційний ліміт не є залишком коштів на рахунку платника в СЕА ПДВ, тому анулювання суми реєстраційного ліміту не свідчить про перерахування цієї суми до бюджету, а норми ст. 43 ПК України не поширюються на відновлення реєстраційного ліміту. Згідно з листом відповідача від 05.01.2021 №25/ЗПІ/99-00-18-03-01-10 залишок коштів на електронному рахунках договору №410/95 №8118 станом на 30.03.2016 становив 0,00 грн. і №UA0198118 станом 28.12.2020 - 0,00 грн.

На час набрання законної сили рішенням у справі №816/504/16 ПК України і Порядок №569 не регламентували механізм відновлення реєстраційного ліміту.

Згідно з абзацами 27, 28 п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України (із змінами, внесеними Законом України від 16.01.2020 №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві») у разі внесення за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, до реєстру платників ПДВ змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника ПДВ, сума УНакл такого платника підлягає перерахунку за звітний (податковий) період, в якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене).

Такий перерахунок здійснюється контролюючим органом протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування анулювання реєстрації такого платника, крім випадків, коли на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передба-чених пунктом 184.1 статті 184 цього Кодексу.

Згідно з п. 7-1 Порядку №569 (у редакції, чинній на час звернення позивача до ДПС) ДПС протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, здійснює перерахунок суми (УНакл) такого платника за звітний (податковий) період, у якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене).

Такий перерахунок здійснюється ДПС шляхом перерахунку суми (УНакл) окремо за кожним її показником.

При цьому перерахунок суми (УНакл) такого платника не здійснюється контролюючим органом у разі, коли: на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку; або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Кодексу.

Верховний Суд у постановах від 19.08.2021 у справі №520/9214/19 і від 06.12.2021 у справі №520/8522/19 у подібних правовідносинах (щодо відновлення реєстраційного ліміту) застосовує висновки Верховного Суду у постановах від 11.02.2021 у справі №804/5054/16, від 18.12.2020 у справі №804/3109/16:

- законна сила судового рішення - це така його властивість, яка робить рішення загальнообов`язковим для виконання та поширюється на усі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян. Рішення суду про визнання протиправним та скасування правового акта індивідуальної дії (рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ), яке набрало законної сили, означає, що такий акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття, у т.ч. до набрання законної сили відповідним рішенням суду;

- установлення судом факту протиправності рішення суб`єкта владних повноважень зумовлює виникнення потреби в обтяженні цього або іншого (в разі коли має місце подія вибуття платника податків поза межі територіальної юрисдикції певного органу ДФС України) суб`єкта обов`язком усунути всі спричинені рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податків у первинне правове становище, котре існувало до моменту прийняття цього рішення, вчинивши дії з поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ, поновлення дії договору про визнання електронних документів, поновлення функціонування рахунку в СЕА ПДВ, повернення коштів, перерахованих до бюджету з електронного рахунка, відновлення даних рахунку в СЕА ПДВ. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 29.08.2019 (справа №826/25699/15), від 02.10.2018 (справа №820/159/16), від 17.12.2020 (справа №820/499/16), від 20.04.2021 (справа №820/498/16).

Верховний Суд зазначає, що за загальним правилом скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ в судовому порядку має наслідком відсутність будь-яких правових наслідків останнього та виникнення саме у контролюючого органу обов`язку із повернення платника податків у первинне правове становище, що охоплює собою не тільки вчинення дій із поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ, але, в т.ч., і відновлення даних рахунку в СЕА ПДВ з поверненням на рахунок коштів. Такі дії повинні бути вчинені контролюючим органом самостійно за наслідками отримання судового рішення про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, без окремого звернення платника податків.

Верховний Суд дійшов висновку, що на виконання судового рішення про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ контролюючий орган зобов`язаний самостійно вчинити дії із повернення платника податків у становище, що існувало до винесення протиправного акта індивідуальної дії. Такі дії охоплюють собою: поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ; поновлення (або відкриття нового) електронного рахунка в СЕА ПДВ; відображення на такому рахунку реєстраційної суми (УНакл), яка має бути перерахована за формулою, наведеною в п. 200-1.3 ст. 201-1 ПК України, з урахуванням обставин використання наданого платнику податків права із повернення з бюджету коштів, що перевищують суму узгоджених податкових зобов`язань, та наявності підстав для сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Верховний Суд зауважує, що на користь такого підходу при вирішенні питання про поновлення (відображення) показника реєстраційної суми в СЕА ПДВ після скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ свідчать і внесені законодавцем зміни в частині уточнення та вдосконалення процедури виконання судового рішення, яке набрало законної сили, щодо внесення до реєстру платників ПДВ змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації ПДВ.

Враховуючи згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України висновки Верховного Суду у постановах від 19.08.2021 у справі №520/9214/19 і від 06.12.2021 у справі №520/8522/19, суд зазначає, що зазначена відповідачем обставина відсутності його серед учасників справи №816/504/16, а також відсутність механізму відновлення реєстраційного ліміту на час набрання законної сили судовим рішенням у згаданій справі, не спростовують необхідності повернення позивача у становище, що існувало до винесення протиправного рішення від 30.03.2016 №28 про анулювання йому реєстрації платником ПДВ, та вчинення відповідних дій щодо відновлення реєстраційного ліміту, тому не може бути підставою для відмови у поновленні порушених прав позивача.

При цьому суд враховує встановлену в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у цій справі обставину, що скасування реєстраційного ліміту позивачу відбулось не одночасно з прийняттям рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ, а лише фактично після ухвалення рішення судом першої інстанції у справі №816/504/16, що вказує на неможливість заявлення позивачем додаткових позовних вимог.

Заперечення відповідача про обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права і неможливість задоволення судом такого позову суд відхиляє, оскільки вони суперечать висновкам Верховного Суду від 19.08.2021 у справі №520/9214/19 і від 06.12.2021 у справі №520/8522/19.

Зважаючи на підстави позову і висновки Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 14.07.2021 у цій справі з посиланням на тлумачення Верховним Судом у постанові від 20.11.2019 у справі №2040/6747/18 бездіяльності щодо не збільшення суми реєстраційного ліміту у СЕА ПДВ як триваючого правопорушення, а також враховуючи, що, як на час звернення до відповідача, так і на час вирішення справи судом повноваженнями щодо перерахунку реєстраційного ліміту наділений саме відповідач, а відсутність залишку коштів на рахунку і сума реєстраційного ліміту у розмірі 8841892 грн. станом на 30.03.2016 відповідачем не оспорюється, то позовна вимога заявлена до належного позивача і є ефективним способом поновлення його порушеного права позивача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено всі обставини справи у зв`язку із чим прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль