Справа № 520/5571/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 Справа № 520/5571/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 25.07.22 по справі № 520/5571/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом ГУ НП в Харківській області, відповідач), у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» № 255 від 02.05.2022, згідно з яким до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області «По особовому складу» від 04.05.2022 № 233 о/с;

поновити оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 , на посаді з 04.05.2022.

стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 04.05.2022 по день винесення судом рішення про поновлення.

Разом з позовом подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій позивач просив визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити цей строк.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 у справі № 520/5571/22 заяву про поновлення строків на звернення до суду залишено без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 у справі № 520/5571/22, а позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності поважних причин для поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду з даним позовом. Зазначив, що отримавши повідомлення 05.05.2022 у месенджері «WhatsApp» з інформаційним листом від 04.05.2022 № 1132вс/119-12/01-2022 та витягом з наказу начальника ГУ НП в Харківській області від 04.05.2022 № 233 о/с, позивач не міг дізнатися про порушення своїх прав, оскільки до спірних наказів в подальшому були внесені зміни, та остаточної редакції вони набули лише 10.06.2022, зі змістом останніх ОСОБА_1 ознайомлено не було, що також не враховано судом першої інстанції.

При цьому, вважає, що строк звернення до суду за захистом прав позивача мав би відраховуватись з дня, наступного за днем видачі ОСОБА_1 копії спірних наказів для ознайомлення відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП України, статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Однак, враховуючи відсутність позивача на роботі з поважних причин, не ознайомлення його з остаточним варіантом наказу начальника ГУНП в Харківській області про його звільнення зі служби в поліції, перебіг строку, передбаченого частини 5 статті 122 КАС України, не є таким, що розпочався.

Крім того, вказав, що стаття 30 Дисциплінарного статуту Національно поліції України передбачає можливість повідомлення поліцейського про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із застосуванням електронних засобів комунікації лише за умови відсутності такої особи на службі без поважних причин. Разом з цим, у спірних правовідносинах відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин, що унеможливило вручення оскаржуваних наказів особисто під розпис.

Наполягає, що про порушення його прав дізнався тільки після отримання відповіді на адвокатський запит від 26.06.2022, з якої встановив обставини незаконного притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення. З огляду на викладене, вважає, що сплив строку звернення до суду з позовом необхідно відраховувати саме з 26.06.2022.

Також просив врахувати, що представник позивача через бойові дії, які проходили на території міста Харкова, вимушений був виїхати з місця постійного проживання і стати на облік як внутрішньо переміщена особа в місті Ужгороді з 04.04.2022, що ускладнило можливість захисту інтересів позивача та звернення до суду із дотриманням процесуального строку.

Відповідач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти задоволення її вимог, просив суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 у справі № 520/5571/22 залишити без змін. Наполягав на тому, що про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 було проінформовано 05.05.2022, шляхом надіслання оскаржуваних наказів за допомогою месенджера "WatsApp", про що надано відповідний доказ. Крім того, вказав, що витяг з наказу ГУНП в Харківській області від 04.05.2022 №233 о/с про звільнення ОСОБА_1 був направлений на адресу позивача листом №1132вс/119-12/01-2022 від 04.05.2022. Також, з посиланням на приписи частини 2 статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зауважив, що позивач, вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Враховуючи вищевикладене та наводячи положення абзацу 2 частини 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до якого поліцейський має право оскаржити стягнення у вигляді звільнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, вважає, що кінцевим строком звернення до суду для оскарження наказів ГУНП в Харківській області є 20.05.2022. Разом з цим, позивач звернувся до суду із значним пропуском встановленого законом строку та не вказав особливих і непереборних обставин суттєвого та переконливого характеру, які позбавили можливості або перешкодили його зверненню до адміністративного суду з цим позовом у встановлені законом строки.

Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що адміністративний позов сформований в системі "Електронний суд" 04.07.2022 та поданий до Харківського окружного адміністративного суду 21.07.2022.

З посиланням на зміст позовної заяви та заяви про поновлення строків звернення до суду судом зроблено висновок, що про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 проінформовано 05.05.2022, шляхом надіслання оскаржуваних наказів за допомогою месенджера "WatsApp", про що надано відповідний доказ. Тобто, позивач не заперечує проти того, що був ознайомлений із оскаржуваними наказами 05.05.2022.

Також встановлено, що витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.05.2022 №233 о/с про звільнення ОСОБА_1 направлений на адресу позивача листом №1132вс/119-12/01-2022 від 04.05.2022, а згідно з доданого до позовної заяви Договору про надання правової допомоги б/н, останній укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Прібитковою Оленою Василівною - 11.05.2022.

При цьому, як вказує представник позивача, об`єктивна можливість звернутися до суду з`явилась у позивача лише після ознайомлення з відповідями на адвокатські запити ГУНП в Харківській області від 13.06.2022 №11аз вс/119-12/01-2022 та від 20.06.2022 №26з/119-15/2022, отриманими представником 14.06.2011 та 22.06.2022 відповідно.

Приймаючи ухвалу про залишення без задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом та повернення ОСОБА_1 позовної заяви, суд першої інстанції, керуючись частиною 2 статті 123 та частиною 5 статті 122 КАС України, виходив з того, що вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані поважними, оскільки звернення з адвокатськими запитами до ГУНП в Харківській області, а також зібрання тих доказів, які надані позивачем до позову, не можуть свідчити про непереборність таких обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Так, за висновком суду саме 05.05.2022 позивач достеменно довідався про звільнення з публічної служби згідно зі спірним наказом, проте до суду звернувся лише 21.07.2022, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Проходження служби в поліції врегульоване спеціальними законами - Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) та Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Статут, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частина 2 статті 77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Тобто, відповідно до приписів КАС України та КЗпП України для звернення до суду у справах про звільнення з публічної служби встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Саме такий правовий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 815/4532/16 та від 24 листопада 2021 року у справі № 640/26235/19, який відповідно частини 5 статті 242 КАС України враховується колегією суддів при розгляді цієї справи.

Колегія суддів зазначає, що за змістом частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами пункту 1, пункту 9 частини 4 стаття 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Наслідки пропуску строку звернення до суду визначені статтею 123 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, виходячи з приписів частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою разом із позовом заяви про поновлення строку суд першої інстанції має надати оцінку зазначеним у такій заяві причинам пропуску строку, зробити висновок щодо їх поважності, а також, у випадку визнання таких причин неповажними, надати можливість позивачу вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто, зазначена правова норма встановлює імперативний обов`язок суду запропонувати позивачу вказати інші підстави пропуску строку звернення до суду після того, як суд дійде висновку про неповажність причин пропуску строку, вказаних позивачем у первісній заяві про поновлення строку для звернення до суду.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції всупереч вимог частини 1 статті 123 КАС України, залишаючи заяву про поновлення строків звернення до суду без задоволення, через не підтвердження позивачем поважності причин пропуску строку звернення до суду, передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України, одразу повернув позовну заяву ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведені норми процесуального права, оскільки обов`язковою умовою для застосування частини 2 статті 123 КАС України є залишення позовної заяви без руху за правилами частини першої цієї ж статті, висновок про повернення даного адміністративного позову з мотивів відсутності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду є передчасним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.07.2020 у справі №640/1953/18 та від13.10.2020 у справі №160/10542/19.

Колегія суддів зазначає, що не залишивши позовну заяву без руху з метою виконання вимог частини 1 статті 123 КАС України, суд першої інстанції позбавив позивача можливості вказати інші підстави для поновлення строку і реалізувати своє право на звернення до суду за захистом своїх прав, чим порушив норми процесуального права, що відповідно до статті 320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Варто зазначити, що суд першої інстанції дійшов висновку, що до правовідносин, які склались у цій справі потрібно застосовувати місячний строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Разом з цим, частиною 4 статті 31 Статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів зазначає, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, яким передбачено порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Законодавцем внесено зміни до Статуту в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.

Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів зазначає, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.

Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що в даній справі підлягає застосуванню абзац 2 частини 4 статті 31 Статуту, яким передбачено 15-денний строк звернення до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, який відраховується з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 312 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст.242, 243, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 320 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 по справі № 520/5571/22 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.