Справа № 520/1795/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

09 лютого 2023 р.Справа № 520/1795/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області, Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

04.02.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області, Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради щодо не нарахування та не виплати йому щорічної разової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій у 2020 році у розмірі встановленому ч. 5 ст. 12 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII);

- зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що він має статус учасника бойових дій та відповідно до ст. 12 Закону № 3551-XII має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Проте, у 2020 році таку допомогу отримав в розмірі 1390 грн.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , відповідач Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 19.02.2020 року "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова № 112), визначено порядок виплати грошової допомоги у 2020 році та її розміри, зокрема, учасникам бойових дій. Відповідно до постанови № 112 учасникам бойових дій виплачувалась допомога у розмірі 1390 грн. за рахунок субвенції з Державного бюджету України. Згідно списком одержувачів щорічної разової грошової допомоги, наданим Національною академією Національної гвардії України 25.03.2020 року, позивачу, як учаснику бойових дій, Управлінням здійснено виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 1390 грн. шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок зазначеної установи в квітні 2020 року.

Також, відповідач зазначив, що повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону № 3551-XII надано Кабінету Міністрів України Законом України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (далі - Закон № 79-VIII). Нормативно - правові акти, які видані КМУ в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому виконанню. Законом № 79-VIII не конституційним не визнано, а тому є обов`язковим до виконання, положення постанови № 112, також є чинними. Ухвалюючи Рішення від 27.02.2020 року № 3-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання. Інше чинним законодавством не передбачено, тому що до Закону та постанови КМУ повноважними органами не були внесені зміни відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , відповідач Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області зазначає, що згідно з базою даних одержувачів допомог та компенсацій по Харківській області станом на 01.02.2021 року ОСОБА_1 , як одержувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, на обліку не перебуває. Нарахування і виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік позивачеві не проводилась.

Також, відповідач повідомив, що в Харківській області існує дві системи нарахування і виплати соціальних допомог та компенсацій: централізована та децентралізована. В умовах центральної системи знаходяться райони м. Харкова (крім Основ`янського і Індустріального) та два райони області: Харківський і Дергачівський. По цих районах на підставі списків-розпоряджень відповідних районних управлінь праці та соціального захисту населення Центр проводить нарахування, готує виплатні документи та відправляє їх до вузлів зв`язку та установ банків, складає звітність. Всі інші райони Харківської області (окрім Харківського і Дергачівського), а також Основ`янський і індустріальний райони м. Харкова є децентралізованими районами, які призначають допомоги, компенсації та здійснюють виплату самостійно. Повноваження центру на Основ`янський район не розповсюджуються, тому Центр не може бути належним відповідачем по даній справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та не виплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій у 2020 році у розмірі встановленому ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII.

Зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що З прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року № 3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2020 році становить 8190 грн. (1638 грн. х 5).

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в апеляційній скарзі відповідач Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 року в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області та визнати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області неналежним відповідачем.

Доводи, якими відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним у відзиві на адміністративний позов.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Згідно із ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 7).

Позивачу, на підставі наданого Національною академією Національної гвардії України 25.03.2020 року за вх.№ 1906/о списку осіб, які мають право на виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня, відповідачем Управлінням соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, як учаснику бойових дій, що користується пільгами та перевагами передбаченими Законом № 3551-XII та отримує соціальну виплату як учасник бойових дій до 5 травня згідно ст. 12 вказаного Закону, в серпні 2020 року виплачено вказану допомогу у розмірі 1390 грн. (а.с. 20-23)

Частково погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон № 3551-XII.

Пільги учасникам бойових дій встановлені ст. 12 Закону № 3551-XII.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 3551-XII, фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Статтею 17-1 Закону № 3551-XII визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Законом України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Бюджетного кодексу України та Закону № 3551-XII, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

При цьому у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення зазначено, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 відновлено дію ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

На час виплати позивачу у 2020 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 112.

Виходячи із визначених у ч. 4 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2020 році слід застосовувати не Постанову № 112, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися особам, вказаним у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII, у розмірі, встановленому цими статтями у редакції Закону № 367-ХІV.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2020 року 1.638 гривень.

Згідно із ч. 4 ст. 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Отже, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році застосуванню підлягає ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV.

Враховуючи викладене вище, виплата позивачу в 2020 році разової грошової допомоги у сумі 1390,00 грн. з урахуванням приписів постанови КМУ № 112, а не статті 12 Закону № 3551-XII, є неправомірною та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 29.09.2020 року по справі № 440/2722/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Положеннями ч. 1 ст. 17-1 Закону № 3551-XII унормовано, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

За приписами п. 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 423 визначено, що Мінсоцполітики є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія Закону №3551-XII в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей.

Підпунктом 41 пункту 4 вказаного Положення встановлено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII.

Колегія суддів зазначає, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги.

Колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю твердження відповідача, що питання нарахування та виплата разової грошової допомоги до 5 травня належить до виключної компетенції Міністерства соціальної політики України, яке зобов`язане здійснювати перерахування визначеної Кабінетом Міністрів України суми коштів на рахунки органів соціального захисту населення, оскільки за змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 р. № 112 Міністерство соціальної політики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які і здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, передбачену Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Колегія суддів зауважує, що у м. Харкові та у Харківській області існує дві системи нарахування та виплати соціальних допомог та компенсацій: централізована та децентралізована.

В умовах централізованої системи знаходяться райони м. Харкова (крім Основ`янського та Індустріального) та два райони області: Харківський та Дергачівський.

Відповідно до п.п. 4.1.22 Положення про Управління соціального захисту населення Основ`янського району Харківської міської ради, затвердженого рішення 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 року № 7/20, Управління здійснює призначення та виплату разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що на Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області судом покладено вчинення дій, які не входять до його компетенції.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області та необхідність скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог позову ОСОБА_1 в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року скасувати, в частині якою задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій у 2020 році у розмірі встановленому частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов`язання Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

В іншій частині, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 17 лютого 2023 року.