Справа № 160/18655/22
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Справа № 160/18655/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради до відповідача-1:Західного офісу Держаудитслужби, до відповідача-2 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» про визнання протиправним та скасування Висновку по результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с від 07.11.2022р., -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2022р. через систему «Електронний суд» Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради звернувся з адміністративним позовом до відповідача-1: Західного офісу Держаудитслужби, відповідача-2: Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» та просить:

- визнати протиправним і скасувати Висновок Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області від 07.11.2022р. про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вищевказаний оспорюваний Висновок відповідача-2 вважає незаконним, таким, що ґрунтується виключно на суб`єктивних та таких, що не відповідають дійсності, висновках посадової особи контролюючого органу, а зміст зобов`язання щодо усунення порушення у сфері публічних закупівель, яке міститься у Висновку, є неконкретизованим і не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки відповідачами проведено моніторинг зазначеної закупівлі не за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю в порушення вимог ч.1 ст.5 Закону №2939, наказ від 21.10.2022р. №46-з не містить визначених законом підстав для проведення моніторингу процедури закупівлі, що, на думку позивача, вказує на те, що проведення моніторингу даної закупівлі відбулося за відсутності на те правових підстав та з порушенням порядку, визначеного чинним законодавством України, тому вважає, що недотримання відповідачами вказаних вимог є достатньою та самостійно підставою для скасування такого Висновку. Що стосується порушення позивачем вимог ч.10 ст.3, ч.3 ст.10 Закону №922, п.8 Порядку №1082 (поділу предмета закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів; не оприлюднення оголошення додатково англійською мовою) то, позивач вказує на те, що підставою для його прийняття були обставини поділу позивачем вказаного предмету закупівлі, який має один і той же код згідно з Єдиним словником (ДК 021:2015:55320000-9) та таку ж назву послуги «Послуги з організації харчування», проте, відповідачами безпідставно не було враховано додаткові характеристики послуг, зокрема, не враховано фактичного отримувача послуг, вимоги до надання послуг, їх обсяг та місце надання, які є різними, інші оголошення містять різні місця надання послуг та інші (різні) - дошкільні, загальноосвітні заклади освіти (у даному випадку щодо СЗШ №8 м. Дніпро, вул. Прапорна, буд.23), отже, позивач вважає, що всі закупівлі відбулися в інтересах різних закладів освіти як окремих юридичних осіб, що не поєднані між собою ні кошторисами, ні технологічним обладнанням, поєднання всіх закупівель призведе до неможливості здійснення податкового та бухгалтерського обліку господарських операцій за таким договором, тому наведені вище обставини відповідачем-2 у оспорюваному Висновку не можуть свідчити про штучність поділу позивачем предмета закупівлі, оскільки закупівля послуг та подальше фінансування здійснюється винятково для потреб харчування дітей конкретного закладу освіти як окремої юридичної особи, що відповідає як вимогам Статуту Закладу, так і вимогам Господарського кодексу України, а відповідно, позивач вважає, що він не порушував вимог ч.10 ст.3, ч.3 ст.10 Закону №922, очікувана вартість зазначеної закупівлі становила 57402,20 євро (не перевищує 133 тисячі євро), тому і підстав додатково оприлюднювати оголошення у електронній системі закупівель англійською мовою у нього не було. Щодо невідповідності поданих ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» (переможцем процедури закупівлі) у складі тендерної пропозиції документів, які не відповідають тендерній документації (не наданні додаткової угоди №3 від 24.12.2020р. до договору від 07.02.2020р. №07/02), то позивач вказує на те, що у нього були відсутні підстави для відхилення тендерної пропозиції вказаного ТОВ, оскільки останнє у складі тендерної пропозиції надало довідку про досвід виконання аналогічних договорів від 13.12.2021р. №94, в той же час, відповідач-2 не зазначає яким саме чином відсутність додаткової угоди №3 до договору (продовжено термін його дії) унеможливлює підтвердження наявності у Товариства досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору. Відповідно, позивач вважає, що він не допускав вищенаведених порушень ч.10 ст.3, ч.3 ст.10, п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015р. №922-УШ ( далі Закон №922) та п.8 Порядку №1082. Також, позивач вказує і на порушення відповідачем-2 порядку оформлення Висновку та невідповідність його змісту вимогам п.2, п.3 розділу Ш Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 08.02.2020р. №552 в частині усунення виявлених порушень, а саме: висновок не містить конкретних заходів до виконання, а вимога щодо «здійснення заходів до усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором» не є заходом щодо усунення порушень та не відповідає критерію пропорційності, оскільки вимога про припинення зобов`язання за договором, який виконується сумлінно сторонами, може призвести до безпідставного порушення прав сторін договору, просив врахувати у даних правовідносинах висновок Верховного Суду, викладений у його постанові від 21.01.2021р. у справі №120/1297/20-а (а.с.1-12 том 1).

Ухвалою суду від 27.12.2022р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, залучено Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області як другого відповідача до участі у цій справі, розгляд даної справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 25.01.2023р. відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, запропоновано відповідачам-1,2 протягом 15 календарних днів після отримання цієї ухвали надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162,261 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.128 том 1).

Відповідачі-1,2 та третя особа вищезазначену ухвалу суду та копію позову з додатками отримали засобами електронного зв`язку та у електронних кабінетах 28.12.2022р., що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа, які наявні у справі (а.с.131-134 том 1).

На виконання вимог вищенаведеної ухвали суду, 11.01.2023р. на адресу суду засобами поштового зв`язку від відповідача-1 (Західного офісу Держаудитслужби) надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю посилаючись на те, що відповідно до п.1 Положення про Західний офіс Держаудитслужби у редакції змін внесених наказом від 27.08.2020р. №242 передбачено, що на території інших адміністративно-територіальних одиниць Офіс та управління здійснюють реалізацію державного фінансового нагляду за дорученням Голови Держаудитслужби та його заступників, таке відповідне доручення було надано листом від 05.09.2022р. №003100-18/6851-2022 «Про надання доручення» підписаним його головою за змістом якого було доручено відповідним Управлінням в областях провести моніторинг процедур закупівель згідно з переліком, серед якого, саме відповідачеві-2 було доручено провести моніторинг закупівель, у тому числі і закупівлі позивача за номером UA-2021-12-09-009336-с, а відтак, представник відповідача-1 вважає, що твердження позивача про відсутність у відповідача-2 повноважень на проведення вказаного заходу фінансового контролю без належних підстав на іншій адміністративно-територіальній одиниці, є помилковим. З приводу порушення відповідачем-2 порядку оформлення оспорюваного Висновку, що встановлений Порядком №552, відповідач-1 зазначає, що вказаний Висновок від 07.11.2022р. №374 відповідає вимогам, які встановлені ч.7 ст.8 Закону №922 та Порядку №552. Щодо порушення ч.3 ст.10 Закону №922 та пункту 8 Порядку №1082, то відповідач-1 зазначає, що позивач 09.12.2021р. оприлюднив на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель 115 оголошень про проведення відкритих торгів за предметом закупівлі за кодом Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування, на загальну суму 152 351 275,80 грн., тобто, відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону №922 у межах єдиної процедури закупівлі. Згідно з Порядком визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільськогосподарського господарства України від 15.04.2020р. №708 (далі Порядок №708), предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника, який базується на системі кодів, що мають ієрархічну структуру і складається з дев`яти цифр. Код складається з 8 цифр. Показник 4-ї цифри в даному випадку, за яким формується очікувана вартість предмета 55320000-9 Послуги з харчування та загальна вартість предмета закупівлі, визначена замовником в межах єдиної процедури складає 152 351 275,80 грн., загальна очікувана вартість закупівлі на придбання предмета закупівлі за кодом ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування станом на 09.12.2021р. становила 4 951 324,86 євро, що перевищує суму, еквівалентну для товарів та послуг 133 тисячі євро, а отже, таке оголошення мало б бути оприлюднено додатково англійською мовою згідно до вимог Порядку №1082. За викладеного, відповідач-1 вважає, що позивач в порушення ч.3 ст.10 Закону №922, пункту 8 Порядку №1082 додатково не оприлюднив в електронній системі закупівель оголошення про проведення відкритих торгів за номером UA-2021-12-09-009336-с англійською мовою. Щодо порушення абз.2 пункту 1 ч.1 ст.31 Закону №922 відповідач-1 вказує на те, що у пункті 5 розділу Ш «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» Тендерної документації на закупівлю послуг замовником була встановлена вимога подання учасником закупівлі довідки про досвід виконання аналогічних договорів за встановленою формою, в тому числі, необхідність надання додаткових угод до зазначених договорів, що засвідчують зміну істотних умов зобов`язань, проте, учасником закупівлі ТОВ «Контракт Продрезерв 5» не було надано додаткову угоду №3 від 24.12.2020р. до договору від 07.02.2020р. №07/02, якою змінено істотні умови договору (продовжено термін його дії), вказана додаткова угода, на дату подання тендерної пропозиції, була оприлюднена у електронній системі закупівель за номером ІD: UA-2019-12-24-002351-b та була доступною до перегляду широким загалом користувачів, що, на думку відповідача-1, спростовує позицію позивача щодо відсутності порушень з його боку п.1 ч.1 ст.31 Закону №922, а тому, оскільки пропозиція вказаного вище учасника закупівлі не відповідала встановленим вимогам до кваліфікаційних критеріїв, визначених самим позивачем у своїй тендерній документації, вона підлягала відхиленню відповідно до вимог абз.2 пункту 1 ч.1 ст.31 Закону №922. Щодо порушення абз.2 ч.10 ст.3 Закону №922, то відповідач-1 посилається на те, що в межах єдиної процедури закупівлі замовник мав право і можливість здійснити поділ предмета закупівлі за лотами з додатковим оприлюдненням оголошення англійською мовою згідно до вимог п.59 ч.1 ст.1 Закону №922, так само уклав би договори із переможцями торгів з публікацією англійською мовою та визначив місця надання послуг за адресами фактичних отримувачів цих послуг, а господарські операції відображав би у бухгалтерському обліку відповідно до ст.9 Закону №996, що, на його думку, спростовує твердження позивача про те, що позивач не міг поєднати в одну закупівлю всі закупівлі послуг з харчування для закладів загальної середньої освіти м. Дніпра та про неможливість здійснення бухгалтерського обліку та вважає посилання позивача на ст.20 Закону України «Про повну загальну середню освіту п.69 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» недоречними, оскільки відповідальність за проведення процедури закупівлі, складання тендерної документації та висування певних вимог до учасників процедури закупівлі несе замовник, а не керівник закладу освіти. Окрім того, відповідач-1 посилається і на те, що оспорюваний Висновок містить спосіб (шлях) усунення виявлених порушень, запропонований відповідачем-2 замовнику, зокрема, шляхом припинення зобов`язання за укладеним договором між позивачем та переможцем торгів, тому вважає, що правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021р. у справі №120/1297/20-а, на застосуванні якої наполягає позивач, не може бути застосована, натомість, вказує на іншу, протилежну правову позицію цього ж Суду, яка міститься у його постановах від 18.05.2022р. у справі №280/988/19 та інших справах. Також відповідач-1 вказує на те, що у позові відсутнє обґрунтування, які саме права та інтереси позивача порушені Управлінням при прийнятті оспорюваного Висновку та у який спосіб таке порушення відбулося, вважає, що спірний Висновок відповідає критеріям, які висуваються до акта індивідуальної дії та Управлінням при прийнятті Висновку від 07.11.2022р. №374 дотримані вимоги, встановлені ч.2 ст.2 КАС України (а.с.176-200 том 1).

Також, 11.01.2023р. і від відповідача-2 (Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області) надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачеві у задоволенні даного позову повністю, даний відзив є аналогічним змісту відзиву відповідача-1 (а.с.135-159 том 1).

Третьою особою (ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5») 17.01.2023р. до канцелярії суду подані пояснення щодо позову, у яких товариство повністю підтримує позицію позивача, викладену у позові, посилаючись на хибність та недоведеність висновків оспорюваного Висновку, зазначив, що відповідачами не було враховано, що всі закупівлі, незважаючи на те, що проводилися за одним кодом, відбулися винятково в інтересах різних окремих закладів, які є окремими юридичними особами з власними Статутами та різним рівнем технологічного обладнання харчоблоку, що свідчить про неможливість об`єднання таких закупівель в один договір, тому формування предмету закупівлі окремо по кожному закладу є абсолютно обґрунтованим, вважає, що позивач не допускав ділення предмета закупівлі на частини з метою уникнення проведення відкритих торгів, що передбачено ч.3 ст.10 Закону №922. Також ТОВ зазначає, що відповідачі не обґрунтували з яких саме підстав, визначених Законом №922, позивач мав би відхилити тендерну пропозицію третьої особи та не зазначили, яким саме чином відсутність додаткової угоди до договору про продовження терміну дії договору про надання аналогічних послуг стосувалася підтвердження учасником відкритих торгів кваліфікації працівників і досвіду їх роботи з надання аналогічних послуг. Також третя особа вказує у поясненнях і на те, що вимога відповідачів щодо припинення зобов`язань за договором не відповідає критеріям пропорційності, співмірності з урахуванням того, що таке право органів фінансового контролю Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» не передбачено. За викладеного, третя особа вважає оспорюваний висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню(а.с.219-222 том 1).

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, дана адміністративна справи вирішується 20.02.2023р., тобто, у межах строку, визначеного ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради як Замовником закупівлі 09.12.2021р. на автоматизованому майданчику ДП «Прозоро» smarttender.biz було розміщено оголошення UA-2021-12-09-009336-с щодо предмету закупівлі «ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування (послуги з харчування для закладів загальної середньої освіти м. Дніпра ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування)», місце виконання робіт чи надання послуг Дніпропетровська область, місто Дніпро, СЗШ №8 вул. Прапорна, буд. 23, очікуваною вартістю 1 766 254,40 грн. та відповідна Тендерна документація з додатками також була оприлюднена на відповідному веб-порталі уповноваженого органу, що підтверджується копіями документів, наявними в матеріалах справи та не оспорюється учасниками справи (а.с.27,36-53 том 1).

За результатами проведеного процедури закупівлі переможцем процедури закупівлі було визначено ТОВ «Контракт Продрезерв 5» та укладено договір №8у про закупівлю послуг за публічні кошти від 10.01.2022р. (65-69 том 1).

05.09.2022р. згідно листа заступника Голови Держаудитлужби за №003100-18/6851-2022 «Про надання доручення» було доручено, офісам Держаудитслужби та їх Управлінням в областях, у тому числі і доручено відповідачеві-2, провести моніторинг процедур закупівель згідно з переліком, за наведеним у додатку до цього доручення, саме вказаної вище закупівлі позивача (а.с.160-161,201-202 том 1).

21.10.2022р. відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі», ст.2 та ст.5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, пункту 1,4 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 року №23, відповідачем-2 було прийнято наказ № 46-з «Про початок моніторингу процедур закупівель» відповідно до переліку якого була включена, зокрема, і закупівля позивача унікальний номер якої UA-2021-12-09-009336-с, що підтверджується відповідними копією наказу та витягом з переліку (а.с.29,162-165,203-206 том 1).

За результатами проведеного моніторингу відповідачем-2 07.11.2022р. було складено та підписано Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с, за №374, який оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель 07.11.2022р. з інформацією про виявлені порушення позивачем вимог Закону №922, а саме:

- в електронній системі закупівель позивачем 09.12.2021р. було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-12-09-009336-с та ще 115 оголошень про проведення відкритих торгів за предметом закупівлі ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування загальною очікуваною вартістю 152 351 275,80 грн., що становить на 09.12.2021р. 4 951 324,86 євро, тобто, перевищує суму, еквівалентну для товарів і послуг 133 000 євро, а відповідно, позивач поділив предмет закупівлі на частини з метою уникнення застосування положень частини 3 ст.10 цього Закону та оголосив процедуру відкритих торгів за номером: ІD: UA-2021-12-09-009336-с без застосування положень ч.3 ст.10 цього Закону та додатково не оприлюднив оголошення англійською мовою на порушення вимог абз. 2 ч.10 ст.3 Закону №922, ч.3 ст.10 Закону №922 та п.8 Порядку №1082;

- на виконання вимог п.5 розділу Ш «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації переможець предмету закупівлі ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» (далі Товариство) у складі тендерної пропозиції було надано довідку про досвід виконання аналогічних договорів від 13.12.2021р. №94, інформацію про аналогічний договір від 07.02.2020р. №07/02, аналогічний договір від 07.02.2020р. №07/02, акти про надані послуги та додаткові угоди №1 від 28.09.2020р., №2 від 24.12.2020р. до договору, проте, не надав додаткову угоду №3 від 24.12.2020р. до цього ж договору, якою змінено істотні умови договору (продовжено термін його дії) на порушення вимог абз.2 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №922 (а.с.24-26,166-171,207-212 том 1).

Зазначений Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с від 07.11.2022р. за №374, оприлюднений у електронній системі закупівель 07.11.2022р. є предметом спору у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-ХІІ (далі Закон №2939) визначено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю ( далі орган державного фінансового контролю).

У відповідності до вимог статті 2 наведеного Закону №2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

За приписами ст.5 Закону №2939 передбачено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016р. №43, Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та яка забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи п.7 наведеного Положення.

Так, згідно з пунктом 1 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016р. №23 Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.

Наказом Держаудитслужби від 27.08.2020р. №242 «Про внесення змін до положень про офісі Держаудитслужби», п.1 Положення про Західний офіс Держаудитслужби доповнено абзацом такого змісту: «На території інших адміністративно-територіальних одиниць Офіс та управління здійснюють реалізацію державного фінансового контролю за дорученням Голови Держауитслужби та його заступників».

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та приписи наведеного вище Положення у їх сукупності, можна зробити висновок, що реалізація повноваження відповідачів-1,2 щодо проведення моніторингу процедури закупівель на території інших областей може відбуватися лише за умови наявності доручення Голови Держаудитслужби та його заступників.

Отже, із наведеного аналізу можна дійти висновку, що реалізація повноважень відповідачів-1,2 щодо проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с у Дніпропетровській області повинна була бути проведена лише за дорученням Голови Держаудитслужби та його заступників.

Так, як встановлено судом із наданих учасниками справи копій документів відповідне доручення на проведення моніторингу процедури закупівлі саме відповідачем-2 та саме закупівлі позивача за номером закупівлі UA-2021-12-09-009336-с було надане заступником Голови Держаудитслужби 05.09.2022р. за №003100-18/6851-2022, що підтверджується його копією та копією додатку до нього (а.с.160-161,201-202 том 1).

Таким чином, виходячи із аналізу вище встановлених обставин та норм наведеного законодавства у їх сукупності, можна дійти висновку про те, що відповідачі-1,2 були наділені повноваженнями на здійснення відповідного державного фінансового контролю шляхом проведення моніторингу вказаної закупівлі позивача на підставі вищенаведеного доручення заступника Голови Держаудитслужби, що спростовує аргументи позивача про відсутність правових підстав для проведення моніторингу закупівлі позивача саме наведеними відповідачами, а відповідно, зазначені обставини не можуть бути обрані судом підставами для визнання протиправним та скасування оспорюваного Висновку.

Що стосується виявлених двох порушень позивачем вимог Закону №922, які відображені у оспорюваному Висновку, то перевіряючи їх правомірність виявлення відповідачем-2, як суб`єктом владних повноважень, у спосіб і у порядку, встановленому ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

По першому порушенню, з приводу не дотримання позивачем вимог ч.3 ст.10, абз.2 ч.10 ст.3 Закону №922 та п.8 Порядку №1082, а саме: поділу позивачем як замовником предмету закупівлі на частини з метою уникнення застосування положень ч.3 ст.10 цього Закону; не оприлюднення додатково оголошення англійською мовою, суд зазначає про таке.

Статтею 20 Закону України «Про повну загальну середню освіту» встановлено, що відповідальність за харчування учнів у закладах освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності, додержання вимог санітарного законодавства, законодавства про безпечність та якість харчових продуктів покладається на засновників та керівників відповідних закладів освіти.

Предметом закупівлі є товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиціії або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом із застосуванням закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку пункт 22 ч.1 ст.1 Закону №922.

Згідно до частини 10 статті 3 Закону №922 встановлено, що замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону.

Частиною 3 статті 10 Закону №922 передбачено, що оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель у строки, встановлені у частині першій цієї статті, обов`язково додатково оприлюднюються в електронній системі закупівель англійською мовою, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму, еквівалентну, зокрема, для товарів і послуг 133 тисячам євро.

Також і у відповідності до вимог п.8 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020р. №1082 (далі Порядок №1082) встановлено, що у разі, якщо інформація (оголошення про проведення конкурентних процедур закупівлі) відповідно до вимог Закону повинна бути додатково оприлюднена англійською мовою, така інформація розміщується замовником/ЦЗО одночасно з відповідною інформацією українською мовою.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що організація та відповідальність за харчування дітей (учнів) у закладах освіти покладаються на органи місцевого самоврядування (як їх засновників), а також на керівників закладів освіти, при цьому, замовники закупівель не мають права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів, а згідно до положень частини третьої статті 10 цього Закону у разі, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму, еквіваленту 133 тисячам євро, замовник зобов`язаний додатково оприлюднити в електронній системі закупівель оголошення про проведення процедури закупівлі англійською мовою.

Як встановлено судом зі змісту копії Оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-12-09-009336-с, оприлюдненого позивачем як замовником закупівлі у електронній системі закупівель 09.12.2021р., видом предмета закупівлі є послуги, назва предмета закупівлі: «ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування (послуги з харчування для закладів загальної середньої освіти м. Дніпра ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування», код за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування), кількість надання послуг: 40720 штуки, місце надання послуг Дніпропетровська область, місто Дніпро, СЗШ №8 вул. Прапорна, буд.23, очікувана вартість предмета закупівлі визначена у сумі 1766254,40 грн. (а.с.27 том 1).

Також судом установлено, що в цей же період позивачем у електронній системі закупівель було оприлюднено ще 115 Оголошень про проведення відкритих торгів за аналогічними послугами Послуги з харчування, проте, як вбачається зі змісту досліджених судом 115 вказаних у оспорюваному Висновку оголошеннях міститься інформація про закупівлю послуг з харчування дітей, проте, в інтересах не СЗШ №8 (за оспорюваною закупівлею), а у інтересах інших закладів загальної середньої освіти, зокрема, в інтересах КЗО «СЗШ №17» ДМР (вул. Смоленська, буд.1) та інших закладів освіти, а, відповідно, закупівлі за вказаними оголошеннями замовником (позивачем) здійснені в інтересах різних юридичних осіб (різних закладів загальної середньої освіти), які знаходяться за різними адресами, надання послуг у них також визначено за різними адресами, містять різну кількість надання послуг (зазначено у штуках) та різні суми очікуваної вартості предмету закупівлі, що підтверджується змістом копій проаналізованих наведених оголошень (а.с.28 том 1).

Факт того, що Комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №8», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Прапорна, буд.23 (в інтересах якого проведено публічну закупівлю UA-2021-12-09-009336-c) є окремою юридичною особою, підтверджується як копією Статуту цього закладу освіти, так і випискою з ЄДРПОУ, наявних у справі (а.с.248 том 1, а.с.1-22 том 2).

Також судом враховується і те, що всі такі закупівлі відбуваються винятково в інтересах конкретних комунальних закладів загальної середньої освіти або дошкільних закладів як окремих юридичних осіб, ці заклади освіти не поєднані між собою кошторисами (таких доказів відповідачами суду не надано), а відповідно, оголошення про проведення відкритих торгів «послуги з організації харчування» в інтересах конкретного комунальному закладу загальної середньої освіти окремо не може бути свідченням штучності поділу предмета закупівлі з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів, оскільки закупівля таких послуг та подальше її фінансування здійснюється окремо для конкретного закладу КЗ «СЗШ» як юридичної особи, та місця поставки (надання цих послуг), а також і кількість їх надання (зазначено у штуках) є різними.

При цьому, те, що предмет закупівлі UA-2021-12-09-009336-c має один і той же код згідно з Єдиним закупівельним словником (ДК 021:2015:55320000-9) та одну і ту ж назву послуги «Послуги з організації харчування» не може служити обґрунтованими підставами для висновку про порушення позивачем вимог ч.10 ст.3 Закону №922 (поділ замовником предмета закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів).

Аргументи відповідача-2 у оспорювному Висновку про те, що позивач поділив предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів є лише припущеннями посадових осіб відповідача-2 та спростовуються змістом оприлюднених позивачем у електронній систем закупівель Оголошення саме про проведення відкритих торгів по спірній закупівлі та ще по 115 оголошеннях про що зазначено у самому оспорюваному Висновку(а.с.24-25,167-168, 208-209 том 1), що виключає таку мету позивача, як уникнення проведення процедури відкритих торгів.

Вказаним обставинам відповідачем-2 під час проведення моніторингу процедури закупівлі не було надано жодної належної оцінки та у оспорюваному Висновку не наведено жодних доказів, які б слугували підтвердженням того, що позивач поділив один і той же предмет закупівлі в інтересах одного і того ж закладу загальної середньої освіти на частини саме з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів з урахуванням того, що відкриті торги по всіх вказаних закупівлях були оголошені позивачем як замовником закупівлі у системі електронних закупівель, що підтверджено змістом вищенаведених оприлюднених позивачем Оголошень (а.с.24-25,167-168, 208-209 том 1).

Отже, із наведеного змісту аналізу оприлюднених вищенаведених Оголошень про проведення відкритих торгів по 115 оголошеннях, які перелічені у оспорюваному Висновку, змісту Оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-12-09-009336-c та враховуючи, що предмети закупівель по них є послуги з організації харчування стосується харчування дітей (учнів) у різних закладах загальної середньої освіти, які є окремими юридичними особами, розташованими за різними адресами, що віддалені між собою, не поєднані між собою ні кошторисами, ні технологічним обладнанням, відповідальність за харчування дітей у них несуть різні керівники цих дошкільних закладів, а відповідно, суд приходить до висновку, що наведені вище обставини не можуть вважатися предметом однієї (єдиної) закупівлі та не є свідченням того, що замовником спірна закупівля була поділена на частини саме з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів у розумінні заборони, яка міститься у ч.10 ст.3 Закону №922.

При цьому, відповідачем жодними доказами не доведено факту того, що позивач, оприлюднюючи Оголошення про проведення відкритих торгів, у тому числі і по 115 аналогічним оголошенням, мав на меті уникнути проведення процедури відкритих торгів (таких доказів матеріали справи не містять).

Навпаки, досліджені судом матеріали справи свідчать про проведення позивачем процедури відкритих торгів, у тому числі і за спірною закупівлею, що підтверджено і відповідачем-2 за змістом оспорюваного Висновку.

Окрім того, роблячи такий висновок, судом враховується і те, що ч.10 ст.3 Закону №922 містить вимоги щодо заборони замовнику ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону, зокрема, положень частини третьої статті 10 цього Закону, проте, у визначенні понять Закону №922, які саме дії замовника становлять поділ предмета закупівлі на частини та можуть бути віднесені до порушення не наведено та не визначено, а відповідно, відсутність у законі трактування визначення такого поняття (які дії замовника слід вважати поділом предмета закупівлі на частини) не може встановлюватися відповідачем-2, як суб`єктами владних повноважень, на власний розсуд та визначатися як відповідне порушення, оскільки норми закону такого визначення поняття не містять, тому не відповідають «якості закону», що призводить до неоднозначного його тлумачення та зловживаннями з боку органів державної влади про що зазначалося неодноразово у численних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення ЄСПЛ «Рисовський проти України».

За викладених обставин, слід дійти висновку, що позивач не допускав порушень вимог ч.10 ст.3 Закону №922 (поділу замовником предмет закупівлі на частини саме з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів).

Відповідно, оскільки судом із вищенаведених досліджених копій документів не встановлено, а відповідачами жодними доказами не підтверджено, порушення позивачем вимог ч.10 ст.3 Закону №922, то і підстави для додаткового оприлюднення у електронній системі закупівель Оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-12-09-009336-c англійською мовою, що передбачено ч.3 ст.10 Закону №922 та п.8 Порядку №1082, у позивача були відсутні, тому і в цій частині оспорюваний Висновок відповідача-2 є протиправним.

По другому порушенню, а саме: на виконання вимог п.5 розділу Ш «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації Товариством у складі тендерної пропозиції було надано Довідку про досвід виконання аналогічних договорів від 13.12.2021р. №94, інформацію про аналогічний договір від 07.02.2020р. №07/02, аналогічний договір від 07.02.2020р. №07/02, акти про надані послуги та додаткові угоди від 28.09.2020р. №1, від 24.12.2020р. №2 до договору, проте, не надав додаткову угоду №3 від 24.12.2020р. до цього ж договору, якою змінено істотні умови договору (продовжено термін його дії) на порушення пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №922, то досліджуючи наведені порушення та надаючи їм правову оцінку, суд виходить з такого.

У відповідності до пункту 1 частини 1 ст.31 Закону №922 передбачено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо, зокрема, учасник процедури закупівлі не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст.16 Закону №922 встановлено, що замовник вимагає від учасників процедури закупівлі подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.

За п.3 ч.2 ст.16 Закону №922 замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, зокрема, наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів).

Так, пунктом 5 розділу Ш «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації передбачено, що для підтвердження відповідності учасника процедури закупівлі кваліфікаційному критерію «наявність документального підтвердження досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)» учасник надає довідку про досвід виконання аналогічних договорів за встановленою формою.

Крім того, учасник повинен надати не менше п`яти повністю виконаних аналогічних договорів за 2018 рік (2-ва договори); за 2019 рік (2-ва договори) та за 2020 рік не менше одного договору із попередніми Замовниками, які є бюджетними установами та в яких відображена інформація щодо надання послуг із забезпечення та організації харчування відповідно до цього предмета закупівлі.

Аналогічні договори мають бути надані щодо підприємств, установ, організацій, щодо яких надавалась інформація у довідці про досвід виконання аналогічних договорів.

Разом з аналогічними договорами на підтвердження їх виконання учасники зобов`язані надати акти про надані послуги (виконані роботи). В тому числі, надаються додаткові угоди до зазначених договорів, що засвідчують зміну істотних умов зобов`язань.

Таким чином, виходячи із аналізу змісту вищенаведеним приписів п.3 ч.2 ст.16 Закону №922 та умов наведеної тендерної документації видно, що учасник закупівлі, у даному випадку, ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5», на підтвердження досвіду виконання аналогічних договорів (кваліфікаційного критерію, установленого статтею 16 Закону №922), зобов`язаний був надати у складі тендерної пропозиції такі документи, а саме: 1) довідку про досвід виконання аналогічних договорів за встановленою формою; 2) аналогічні договори, акти про надані послуги, а також і додаткові угоди до зазначених договорів, що засвідчують зміну істотних умов зобов`язань.

Так, як встановлено судом із наявних у справі копій документів, на виконання вищенаведених вимог тендерної документації учасником та переможцем закупівлі була надана у складі тендерної пропозиції Довідка про досвід виконання аналогічних договорів за встановленою формою від 13.12.2021р. №94, інформація про аналогічний договір від 07.02.2020р. №07/02, аналогічний договір від 07.02.2020р. №07/02, акти про надані послуги та додаткові угоди від 28.09.2020р. №1, від 24.12.2020р. №2 до договору, що також і підтверджено самим відповідачем у оспорюваному Висновку (а.с.26, 170, 211 том 1).

Отже, із аналізу наведених копій документів можна дійти висновку, що учасником та переможцем процедури закупівлі ТОВ «Контракт Продрезерв 5» умови вищенаведених вимог тендерної документації замовника були виконані.

При цьому, слід зазначити, що, у даному випадку, відповідач-2 взагалі не вказав, яка саме норма, структурна одиниця нормативно-правового акта порушена позивачем (не зазначені та не враховані приписи п.3 ч.2 ст.16 Закону №922), що суперечить вимогам до оформлення оспорюваного Висновку, встановленим п.2, п.3 розділу Ш Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 08.02.2020р. №552 (далі Порядок№552).

Зазначені обставини безпідставно не були враховані відповідачем-2 при складанні оспорюваного Висновку у наведеній частині, а відповідно, саме відповідачем-2 були допущені порушення вищенаведених вимог Порядку №552, п.3 ч.2 ст.16, п.1 ч.1 ст.31 Закону №922, тому оспорюваний Висновок у наведеній частині не ґрунтується на вимогах наведеного законодавства, у зв`язку із чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З приводу порушення позивачем, відображених у оспорюваному Висновку, яке полягає у не поданні у складі тендерної пропозиції Товариством разом із аналогічним договором від 07.02.2020р. №07/02, додаткової угоди №3 від 24.12.2020р. до цього ж договору, якою змінено істотні умови договору (продовжено термін його дії) відповідно до вимог пункту 5 розділу Ш «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації на порушення п.1 ч.1 ст.31 Закону №922, суд вказує на таке.

За приписами ч.5 ст.17 Закону №922 передбачено, що замовник не вимагає документального підтвердження публічної інформації, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним, або публічної інформації, що є доступною в електронній системі закупівель.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що замовник не може вимагати надання документального підтвердження інформації, яка оприлюднена у формі відкритих даних, зокрема, є доступною в електронній системі закупівель.

Як встановлено судом, вищезгадана додаткова угода №3 від 24.12.2020р. до договору від 07.02.2020р. №07/02, на дату подання Товариством тендерної пропозиції, була оприлюднена в електронній системі закупівель UA-2019-12-24-002351-b, а відповідно, була доступною для перегляду, що підтверджено самим відповідачем-2 у його Висновку (а.с.26, 170, 211 том 1).

Таким чином, враховуючи наведене та те, що додаткова угода №3 від 24.12.2020р. до договору від 07.02.2020р. №07/02, на дату подання Товариством тендерної пропозиції, була оприлюднена у електронній системі закупівель UA-2019-12-24-002351-b, а отже, вона була публічною та доступною для перегляду, суд приходить до висновку, що надання її у складі тендерної пропозиції не повинно вимагатися замовником з урахуванням приписів ч.5 ст.17 Закону №922, а відповідно, і не може бути визначено відповідачем-2 як порушення п.1 ч.1 ст.31 Закону №922.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний Висновок у наведеній частині є протиправним, таким, що не ґрунтується на приписах чинного наведеного законодавства, а відповідно, порушує права та інтереси позивача, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Також, враховуючи те, що судом наявність виявлених відповідачами порушень позивачем вимог Закону №922, відображених у оспорюваному Висновку, не встановлена, а відповідачами не підтверджена та не доведена жодними належними та достатніми доказами, суд приходить до висновку, що оспорюваний Висновок, у тому числі і у частині зобов`язання позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень, а саме: шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням вимог Господарського та Цивільного кодексів України, надалі не допускати таких порушень, є безпідставним, необґрунтованим, тому у наведеній частині він також підлягає визнанню судом протиправним та скасуванню.

Між тим, судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення як підстави для визнання протиправним та скасування оспорюваного Висновку доводи позивача про те, що у наведені частині оспорюваний Висновок (здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язання за договором з дотриманням вимог Господарського та Цивільного кодексів України) є неконкретизованим, тобто, не містить конкретних заходів до виконання, з огляду на те, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки у оспорюваному Висновку зазначено про чіткий порядок вжиття дій позивачем, а саме: «шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням вимог Господарського та Цивільного кодексів України», що свідчить про те, що у даній частині Висновок відповідача є конкретизованим, що також узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.10.2021р. у справі №160/9990/20, від 17.08.2022р. у справі №520/14902/20.

При цьому, відсутність у Висновку конкретного способу його виконання не може свідчити про протиправність оспорюваного Висновку та не може бути підставою для його скасування.

Водночас, якщо у Висновку не зазначено конкретного способу його виконання, то вказана обставина не позбавляє підконтрольного суб`єкта права звернутися до органу державного фінансового контролю з метою отримання певних роз`яснень з урахуванням приписів ч.8 ст.8 Закону №922.

Отже, за такого правового регулювання та обставин справи, суд вважає безпідставними доводи позивача про протиправність оспорюваного Висновку з підстав того, що він не містить конкретних приписів на адресу підконтрольного суб`єкта.

Зазначена вище правова позиція адміністративного суду узгоджується з позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 15.07.2021р. у справі №1.380.2019.002836, від 15.07.2021р. у справі №160/34542/19, які є обов`язковими для застосування адміністративними судами згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з наведеного, правова позиція Верховного Суду, викладена у його постанові від 21.01.2021р. у справі №120/1297/20-а, на застосуванні якої наполягав позивач, застосуванню у даних правовідносинах не підлягає, оскільки вона не відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка була сформована пізніше в часі, а саме: 15.07.2021р. та 29.10.2021р., а тому наведена вище правова позиція, яка сформована у часі пізніше (після 21.01.2021р., 17.08.2022р.) підлягає застосуванню у даних правовідносинах.

У відповідності до ч.1 та ч.4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами у відзивах на позов та доданими до нього копіями документів не доведено належними, достатніми і допустимими доказами правомірність і законність прийняття оспорюваного Висновку з урахуванням встановлених судом обставин, аналізу вищенаведених чинних норм законодавства, які не спростовані відповідачами будь-якими іншими доказами.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення та відхиляються судом аргументи відповідачів у відзиві з приводу не дотримання позивачем порядку визначення предмету закупівлі у межах єдиної процедури закупівлі, встановленої п.22, п.21, 34 ч.1 ст.1 Закону №922 та пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Порядку №708, оскільки оспорюваний Висновок таких порушень не містить, а отже, наведені аргументи не може бути обґрунтованими підставами для визнання судом законним та обґрунтованим спірного акту індивідуальної дії.

Також судом критично надається оцінка доводам відповідачів у його відзивах про те, що позовна заява позивача не містить обґрунтування порушення прав та інтересів саме позивача оспорюваним Висновком, оскільки зазначене не відповідає дійсності та спростовується змістом позову, який відповідає вимогам ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та містить як виклад мотивів і обґрунтування підстав щодо порушення вказаним Висновком прав і інтересів не тільки позивача, а й третьої особи (а.с.1-12 том 1).

З огляду на наведене, можна дійти висновку, що відповідачами не доведено виявлені порушення жодними належними доказами, вищевикладені у оспорюваному Висновку аргументи є лише припущеннями відповідачів на яких не можуть ґрунтуватися рішення суб`єктів владних повноважень, а відповідно, оспорюваний Висновок є протиправним.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, перевіривши правомірність прийняття відповідачами-1,2 оспорюваного Висновку, суд приходить до висновку, що відповідачами вказаний оскаржуваний висновок прийнятий не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з порушенням вимог Закону №922, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), що є порушенням вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу.

Отже, відповідачами-1,2 при прийнятті оскаржуваного Висновку були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасуванню такого спірного Висновку.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що у разі задоволення позову судом, всі судові витрати понесені позивачем відшкодовуються позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-1,2, суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову у повному обсязі, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-1,2 солідарно на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. понесені позивачем згідно платіжного доручення №19415 від 08.12.2022р. (а.с.125 том 1).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради до відповідача-1:Західного офісу Держаудитслужби, до відповідача-2 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» про визнання протиправним та скасування Висновку по результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с від 07.11.2022р. задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Висновок Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-009336-с від 07.11.2022р. за №374, оприлюднений у електронній системі закупівель 07.11.2022р.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Західного офісу Держаудитслужби (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Костюшка, буд.8, ), Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області (29013, Хмельницька область, м. Хмельницький, провулок 2-й Кам`янецький,19/1 код ЄДРПОУ ВП 40913645) на користь Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва