Справа № 367/8818/19
Суддя: Мерзлий Л. В.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8818/19
Провадження по справі № 2-а/367/45/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Ірпінським міським судом Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Валюх В.І.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернулась до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.10.2019 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено штраф в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому, зазначає про те, що ОСОБА_1 раніше не був судимим, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався та при призначенні штрафу не досліджено його фінансово-матеріальне становище. Вказує також про те, що позивач проживав на території України на законних підставах більше 30-ти років, за час його перебування на території України не здійснив жодного правопорушення, має диплом про вищу освіту, позитивну характеристику з місця роботи, а саме Посольства Федеративної Республіки Нігерії. Однак, після звільнення з посольства позивач втратив джерело доходу та соціальну захищеність, а також основну підставу для продовження терміну перебування на території України. Звертає увагу суду, що до цього продовженням терміну його перебування в Україні займалися працівники посольства. Позивач звертався до спеціалістів з проханням допомогти йому з продовженням терміну перебування в Україні, однак вартість посередницьких послуг була надто великою. Щодо отримання статусу біженця, представник позивача зазначає про те, що отримати такий статус позивачем не можливо, оскільки ним пропущено п`ятиденний строк для подання заяви про отримання статусу біженця, який встановлено законодавством.

Представник позивача також звертає увагу суду на той факт, що ОСОБА_1 є добропорядною людиною, яка прожила в Україні на законних підставах більшість свого життя, є високоінтелектуальною людиною та заслуговує можливості залишитися в Україні із запевненням, що віднайде спосіб законно отримати документ, який дає право на перебування в Україні.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 21.10.2019 року.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23.02.2021 року справу прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від представника позивача надходили заяви про відкладення судового розгляду: 20.01.2020, 16.04.2020, 19.08.2020, 19.11.2020, 06.04.2021, 29.06.2021, 02.09.2021, 18.11.2021, 09.11.2022, 15.02.2023. Крім того, в заяві про відкладення судового засідання, призначеного на 15.02.2023, представник позивача Климович Д.С. зазначає підставою для відкладення розгляду справи перебування Едум Умору Кліффорд за кордоном у Федеративній Республіці Німеччина, а її представника у Королівстві Іспанія. Разом з тим, згідно заяви про відкладення, також зазначено про те, що представник не може з`явитися до суду для участі в розгляді справи у зв`язку з її участю у іншому судовому за- сіданні в Києво-Святошинському районному суді Київської області, призначеному на 10 год. 50 хв., проте, заявник не зазначає в якому форматі вона буде присутня на судовому засіданні, оскільки в заяві зазначено також про перебування ОСОБА_2 за кордоном, а отже, представник позивача не була позбавлена можливості приймати участь в судовому засіданні по розгляду справи №367/8818/19, яка призначена на 10.00 год. в режимі відеоконференції.

Згідно ч. 5,8 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Ч. 3 ст. 263 КАС України передбачено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника позивача за наявними доказами у справі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не подавали.

Інших клопотань по справі не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

У відповідності до ч.1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ №004313, складеного головним спеціалістом Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Шило О.М., 21.10.2019 о 17 год. 00 хв. працівниками Ірпінського ВП ГУНП в Київській області за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, по вул. Центральна, біля ТЦ «Новус», було виявлено громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав без документів на право проживання в Україні, чим порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», таким чином, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 203 КУпАП. Зі змістом вказаного протоколу, а також з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КупАП, Едум Умору Кліффорд ознайомлений, про що свідчать підписи на протоколі. Згідно пояснень, які містяться в протоколі, Едум Умору Кліффорд зазначає про те, що у зв`язку з довготривалим навчанням і сімейними обставинами втратив зв`язок з родичами в Нігерії, йому нікуди повертатись, а тому прийняв рішення залишитись в Україні. Зауважень до протоколу не надходило.

В подальшому, заступником начальника Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Ковальовою Н. розглянуто справу про адміністративне правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ №004313 від 21.10.2019 року та складено постанову про накладання на громадянина Нігерії ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень. Копію постанови Едум Умору Кліффорд вручено 21.10.2019, що стверджується підписом на постанові.

Рішенням головного спеціаліста Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Шило О.М. від 21.10.2019, затвердженого заступником начальника Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Ковальовою Н., вирішено примусово повернути з України громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортний документ відсутній, та зобов`язати його покинути територію України до 20.11.2019. Заборонено громадянину Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну терміном на три роки.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземцівта осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КабінетуМіністрів Українивід 15.02.2012р.№ 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Згідно положень статті 222-2 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі, протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 197-201, частина перша статті 203, статті 204, 205, 206).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто, проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Судом встановлено, що громадянином Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходів щодо легалізації свого перебування на території України не було вжито, після закінчення терміну перебування територію України не залишено, чим порушено останнім правила перебування в Україні та транзитного проїзду через територію України, таким чином порушено вимоги міграційного законодавства України, а отже відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на Едум Умору Кліффорд за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем рішення про примусове повернення його з України від 21.10.2019 не оскаржувалось.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, а тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 13, 17, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 203 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6-10, 241-246, 250, 251, 255, 288, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про скасування постанови, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий