Справа № 387/368/22
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/368/22
Номер провадження по справі 2-а/387/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстера І. П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старшого сержанта поліції Алєксєєнка Олександра Івановича, Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначив, що 04.06.2022 поліцейський СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старшого сержанта поліції Алєксєєнка О. І. було винесено постанову серії БАВ №145987 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1, 2 ст. 122, ч.1 ст.126 об`єднано на підставі ст.36 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що останній 04.06.2022 о 19 годині 15 хвилин в місті Помічній по вулиці Гагаріна, 138 керував транспортним засобом ДНЗ НОМЕР_1 та здійснив зупинку- стоянку ближче 10 метрів до перехрестя. Під час стоянки не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та не пред`явив поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 15.9.г, п..1.9, п. 2.1.г ПДР України. Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною, з грубим порушенням розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КпАП України, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, тому звернувся до суду із цим позовом.

Від управління патрульної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказали, що Управління патрульної поліції не є належним відповідачем та працівник СРПП ВП №2 Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області є посадовою особою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 04.07.2022 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження .

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.10.2022 замінено первісного відповідача Управління патрульної поліції Кіровоградської області на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Сторони в судове засідання не з`явилися, а тому відповідно до ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачі належним чином повідомлялися про судовий розгляд справи, проте відзиву до суду не подавали.

Поліцейський Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший сержант поліції Алєксєєнко Олександр Іванович подав заяву про розгляд справи за його відсутності та щодо позовних вимог заперечує.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №145987 від 04.06.2022 поліцейський СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший сержант поліції Алєксєєнко О.І. притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1,2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КпАП України та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_1 04.06.2022 о 19 годині 15 хвилин в місті Помічна по вулиці Гагаріна, 138 керував транспортним засобом ДНЗ НОМЕР_1 , та здійснив зупинку- стоянку ближче 10 метрів до перехрестя не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та не пред`явив полюс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 15.9.г, п..1.9, п. 2.1.г ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122, с. 1 ст. 126 КпАП України.

Частиною 1 статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

Згідно з ч. 1 ст. 126 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, з аналізу положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, у тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КпАП України, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КпАП України, які у відповідності до статті 252 КпАП України повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 6 ст. 121 КпАП України не було в наявності та не долучено до матеріалів справи.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що працівником поліції під час притягнення до адміністративної відповідальності не були враховані пояснення самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначені законодавчі положення, суду не надано доказів, що працівник поліції під час зупинки транспортного засобу, діяв з дотриманням вимог діючого законодавства .

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Водночас вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції (зокрема справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КпАП України).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене частиною 1 статті 122 КпАП України, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Цей висновок повністю узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17.

Суд звертає увагу на те, що позивачем визначено двоє відповідачів поліцейський СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший сержант поліції Алєксєєнко Олександр Іванович та Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області.

З огляду на приписи статей 2, 4 КАС України та статті 222 КпАП України, а також на правовий висновок Верховним Судом від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, суд доходить переконання, що поліцейський СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший сержант поліції Алєксєєнко Олександр Іванович є неналежним відповідачем у цій справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до цього відповідача.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засiданнi докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, а постанову серії БАВ №145987 від 04.06.2022 необхідно скасувати із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 121, 245, 247, 251, 268, 279, 280, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старшого сержанта поліції Алєксєєнка Олександра Івановича, Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.ч. 1, 2 ст. 122, ч.1 ст.126 КпАП України у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №145987 від 04.06.2022 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1, 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КпАП України - закрити.

В частині позовних вимог до поліцейського СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старшого сержанта поліції Алєксєєнка Олександра Івановича, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач 1: поліцейський СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старшого сержанта поліції Алєксєєнко Олександр Іванович, смт Добровеличківка Кіровоградської області вулиця Центральна, 115.

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, вулиця Віктора Чміленка, 41, місто Кропивницький.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.