Справа № 200/13941/21
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року Справа№200/13941/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС (ЄДРПОУ ВП: 44070187; 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправними та скасування рішень і податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС, в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 31 травня 2021 року № 0006141/05-99-09/ НОМЕР_1 , податкову вимогу від 30 липня 2021 року № 0-0520 та рішення про опис майна у податкову заставу від 19 серпня 2021 року № 99/13-08/ НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі адміністративного матеріалу про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУАПП (протоколу про адміністративне правопорушення № 0111 від 31.03.2021), складеного Управлінням оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області, відповідачем прийняте рішення від 31.05.2021 № 0006141/05-99-09-01/ НОМЕР_1 , яким до нього на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано фінансові санкції у сумі 1259440,00 грн. за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 цього Закону. Через деякий час відповідачем, у зв`язку із наявністю на його думку податкового боргу у вказаному розмірі, прийнято податкову вимогу від 30.07.2021 № 0-0520 та рішення від 19.08.2021 № 99/13-08/ про опис майна у податкову заставу, які він вважає незаконними і такими, що не підлягають виконанню з підстав їх прийняття з порушенням норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, і відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінувалося.

В підтвердження вказаного зазначає, що постановою Новогродівського міського суду від 08 липня 2021 року по справі № 239/234/21, ухваленою за результатами розгляду адміністративного матеріалу, що надійшов від Головного управління оперативного забезпечення зон проведення АТО Головного управління ДФС у Донецькій області, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУАПП, провадження по справі закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, а саме його об`єктивної сторони.

Також позивач посилається на знаходження у нього в оренді лише частини приміщення магазину, серед якого відсутні складські приміщення, а також неможливість встановлення (незазначення) з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього, конкретного місця виявлення і приналежності тютюнових виробів.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами розгляду копій адміністративного матеріалу ГУ ДПС у Донецькій області стосовно ФОП ОСОБА_1 за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» було прийняте рішення про застосування фінансових санкцій від 31.05.2021 № 0006141/05-99-09-01/ НОМЕР_1 , яке направлене на податкову адресу останнього рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення і вручене 03.06.2021. На думку відповідача вказане рішення прийняте відповідно до чинного законодавства.

14 грудня 2021 року відповідачем до суду подані додаткові пояснення, в яких зазначено, що на підставі ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 № 200/13941/21 донараховані суми за спірними ППР 25.11.2021 виведені з ІКП. Податкова вимога № 0-0520 від 30.07.2021 вважається відкликаною 29.11.2021. Майно Боржника в податковій заставі не перебуває, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.12.2021 № 288042209.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року вирішено розглядати адміністративну справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 17 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів. Підготовче засідання відкладене на 01 березня 2022 року.

01.03.2022 підготовче засідання у даній адміністративній справі не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану, обстрілами міста Слов`янська та веденням активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує роботу у дистанційному режимі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року підготовче засідання у справі відкладене до отримання письмових заяв від учасників справи про розгляд справи без їх участі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року призначене підготовче засідання в адміністративній справі на 19 грудня 2022 року.

19 грудня 2022 року підготовче засідання відкладене на 17 січня 2023 року з причин виникнення технічних неполадок в електромережі суду.

17 січня 2023 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 01 лютого 2023 року.

В зазначений день учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача до суду з порушенням строку, встановленого КАС України, надійшла заява про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, а також заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у задоволенні вказаних заяв відмовлено і судовий розгляд справи по суті вирішено здійснити без участі сторін у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , здійснює господарську діяльність на загальних умовах, має ліцензію на торгівлю тютюновими виробами.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0111 від 31.03.2021, складеного посадовою особою - старшим оперуповноваженим з ОВС 3-го відділу УОЗ зон проведення антитерористичної операції ГУ ДФС у Донецькій області, 31 березня 2021 року о 13 год. 55 хв. за час несення служби у складі фіскального наряду на території Донецької області м. Новогродівка встановлено факт незаконного зберігання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що є порушенням ст.ст. 15, 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 164-5 КУАПП.

Адміністративний матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУАПП та його копія Головним управлінням оперативного забезпечення зон проведення АТО Головного управління ДФС у Донецькій області були направлені до Новогродівського міського суду на Головного управління ДФС у Донецькій області відповідно.

Постановою Новогродівського міського суду від 08 липня 2021 року по справі №239/234/21, ухваленою за результатами розгляду зазначеного адміністративного матеріалу, провадження по справі закрите у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення, а саме його об`єктивної сторони.

Проте, ГУ ДПС у Донецькій області, як відокремленим підрозділом ДПС, за результатами розгляду адміністративного матеріалу, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 0111 від 31.03.2021 прийняте рішення від 31.05.2021 № 0006141/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у сумі 1259440,00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

10.06.2021 позивач оскаржив це рішення до Державної податкової служби України (вх. ДПС №17337/6 від 15.06.2021).

Не зважаючи на це, відповідачем, під час процедури адміністративного оскарження, у зв`язку із наявністю на його думку станом на 29 липня 2021 року у позивача податкового боргу, який виник через несплату останнім у встановлений законодавством строк грошового зобов`язання, визначеного рішенням від 31.05.2021 №0006141/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, прийнято податкову вимогу від 30 липня 2021 року №0-0520 про сплату ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 1259440,00 грн.

Окрім того, у забезпечення вищевказаної податкової вимоги відповідачем 19 серпня 2021 року прийняте рішення № 99/13-08/ НОМЕР_1 про опис майна, що належить ОСОБА_1 , у податкову заставу.

03.09.2021 зазначене рішення про опис майна у податкову заставу та податкову вимогу позивачем оскаржено в адміністративному порядку (вх. ДПС 26346/6 від 07.09.2021).

Рішенням про результати розгляду скарги від 13.09.2021 № 20920/6/99-00-06-03-02-06 Державна податкова служба України залишила без змін рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 31.05.2021 № 0006141/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, а скаргу позивача від 10.06.2021 - без задоволення.

Крім того, рішенням від 03.11.2021 № 24864/6/99-00-13-05-06 про результати розгляду скарги Державною податковою службою України скарга ФОП ОСОБА_1 від 03.09.2021 задоволена, скасовано податкову вимогу ГУ ДПС у Донецькій області від 30 липня 2021 року № 0-0520 та рішення про опис майна у податкову заставу від 19 серпня 2021 року № 99/13-08/ НОМЕР_1 .

Разом з тим зазначено, що за даними ІТС «Податковий блок» станом на 02.11.2021 у ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (ККДБ 21081500) у сумі 1 259 440,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з позицією контролюючого органу щодо правомірності прийняття зазначених правових актів індивідуальної дії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України.

При цьому, що стосується рішення про застосування фінансових санкцій № 0006141/05-99-09/ від 31.05.2021, яке оскаржується позивачем, суд зазначає, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 481/95).

Відповідно до абзацу третього частини четвертої ст. 11 Закону № 481/95 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) на підставі абзацу 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95, визначається Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі Порядок № 790).

Пунктами 2 і 3 зазначеного Порядку встановлено, що за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», застосовуються фінансові санкції.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом №481/95.

Відповідно до пункту 5 вищевказаного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Пунктом 7 Порядку № 790 органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального зобов`язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.

Згідно пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Податковий кодекс України та інші нормативно-правові акти, які регулюють діяльність суб`єктів господарювання, в тому числі і у сфері оподаткування, надають чіткий перелік відомостей, інформація про які повинна надаватись до податкової служби в обов`язковому порядку та інформація, на підставі якої формуються висновки акту перевірки.

Передбачається, що для здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби може бути також використана й інша інформація, яка не зазначена в переліку, але надійшла до податкових органів з ініціативи джерела інформації або за запитом податкового органу.

Відповідно, не може бути джерелом податкової інформації інформація, що є суб`єктивною або поширюється з метою дискредитації того чи іншого платника податків. Тому в Податковому кодексі України акцентовано увагу на тому, що податковою інформацією можна вважати виключно ту інформацію, яка офіційно визнана як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, а тому має містити вид, характеристики, індивідуальні ознаки об`єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати, та суб`єктів надання інформації.

Враховуючи вищенаведене, надання інформації та формування на її підставі висновків перевірки є можливим за умови дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм вбачається, що для встановлення висновків про наявні порушення, на підставі яких в подальшому суб`єктом владних повноважень приймаються правові акти індивідуальної дії, зокрема рішення про застосування фінансових санкцій, у контролюючого органу мають бути належні та допустимі докази такого порушення, поняття і зміст яких викладено у статтях 73 і 74 КАС України.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, яким є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Допустимими є ті, які отримані у порядку, встановленому законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, кожна сторона, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає, що відповідач та його посадові особи при прийнятті рішень зобов`язані виходити із наявності в діяльності платника податків об`єктивних порушень вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно положень податкового законодавства, а також враховуючи принципи прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які викладенні у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається прийняття рішень, у тому числі рішення про застосування фінансових санкцій, на підставі припущень, які не підтверджуються відповідними доказами.

При цьому суд, при прийнятті рішення у цій справі, виходить з презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень, яка є особливістю адміністративного судочинства, і у відповідності до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на нього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Як вже зазначалось судом вище, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на знаходження у нього в оренді лише частини приміщення магазину, серед якого відсутні складські приміщення, а також неможливість встановлення (незазначення) з протоколу про адміністративне правопорушення конкретного місця виявлення і приналежності тютюнових виробів.

Суд зауважує, що в ході розгляду цієї адміністративної справи ним витребовувались у відповідача всі документи (докази), які стали підставою для прийняття спірних рішень. Проте відповідачем жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували приналежність позивачу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , або знаходження всіх чи окремих (і яких саме) приміщень цього магазину у нього в оренді, до суду не надано.

Вказана інформація, а також інформація про місцезнаходження і вилучення тютюнових виробів (конкретне приміщення і конкретне місце в ньому) не міститься і у протоколі про адміністративне правопорушення, що дає підстави вважати, що така обставина, яка є ключовою для встановлення обставин вчинення саме позивачем порушення діючого законодавства щодо обігу, зокрема тютюнових виробів, яке йому інкримінується, відповідачем при прийнятті спірного рішення про застосування фінансових санкцій не встановлювалася і не досліджувалася.

Проте позивачем до суду надано копію договору оренди нежитлового приміщення від 05.11.2020 № 1, укладеного між громадянкою ОСОБА_2 (орендодавець) і ФОП ОСОБА_1 (орендар), відповідно до якого орендодавець передав в строкове, платне користування орендарю частку нежитлового приміщення площею 37,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 167-170).

При цьому, наявна в матеріалах справи розписка позивача про надання дозволу на проведення огляду орендованого ним приміщення та складських приміщень та товарно-матеріальних цінностей в них, на переконання суду, також не підтверджує обставини приналежності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » саме позивачу та проведення огляду і виявлення тютюнових виробів у приміщенні, яке знаходиться у нього в оренді, у зв`язку з тим, що вона також суперечить вимогам ст.ст. 73 і 74 КАС України щодо належності і допустимості доказів, і, вочевидь, не підтверджує надання ним згоди на проведення такого огляду саме в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вказаною вище адресою, оскільки не містить такої інформації, що унеможливлює прийняття її судом до уваги як доказ, зокрема, законності проведення такого огляду і приналежності виявлених тютюнових виробів позивачу.

Отже, доказів того, що в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в його частині, що знаходиться в оренді у позивача, здійснювалось зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка у кількості 11 924 шт. на загальну суму 629 720 грн., відповідачем до суду не надано, будь-яку інформацію щодо цієї обставини матеріали справи не містять.

Таким чином, аналізуючи чинне законодавство і обставини справи, наведене в сукупності дає підстави суду для висновку, що відповідачем у встановлений діючим законодавством спосіб не встановлено суб`єкта правопорушення і, як наслідок, як суб`єктом владних повноважень не доведено вчинення саме позивачем порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що є наслідком протиправності спірного рішення про застосування фінансових санкцій і необхідності його скасування.

Всі інші посилання і доводи учасників справи не спростовують наведених вище висновків суду.

Втім, враховуючи посилання позивача на наявність судового рішення у справі про адміністративне правопорушення, слід звернути увагу останнього на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Новогродівського міського суду Донецької області від 08 липня 2021 року у справі № 239/234/21, яка набрала законної сили 19.07.2021, закрито провадження у справі у зв`язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУАПП, оскільки об`єктивна сторона зазначеного правопорушення не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

При цьому, суд зауважує, що ч. 1 ст. 164-5 КУАПП передбачено правопорушення у вигляді зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Новогродівського міського суду від 08 липня 2021 року у справі № 239/234/21, оскільки при розгляді вказаним судом зазначеного адміністративного матеріалу взагалі не розглядалося питання чи мали місце дії саме позивача у цій справі щодо зберігання 31 березня 2021 року тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та чи вчинені вони саме ним.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 55.1. статті 55 Податкового кодексу України (далі ПКУ) податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Як вже зазначалось судом, рішенням ДПС України від 03.11.2021 № 24864/6/99-00-13-05-06 про результати розгляду скарги скарга позивача від 03.09.2021 задоволена. Скасовані податкова вимога ГУ ДПС у Донецькій області від 30 липня 2021 року №0-0520 та рішення про опис майна у податкову заставу від 19 серпня 2021 року №99/13-08/, які є предметом спору в даній справі.

Суд зауважує, що статтею 60 ПКУ визначені підстави, при наявності яких податкове повідомлення-рішення і податкова вимога вважаються відкликаними, однією з яких, відповідно до пп. 60.1.2. п. 60.1. цієї статті є скасування контролюючим органом раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкової вимоги.

При цьому, згідно п. 60.3. ст. 60 ПКУ, у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Отже, враховуючи наведене, спірна у цій справі податкова вимога від 30 липня 2021 року № 0-0520 вважається відкликаною з 03.11.2021, тобто з дня прийняття контролюючим органом рішення про її скасування № 24864/99-00-13-05-06, а тому додатковому скасуванню у судовому порядку вона не підлягає.

Твердження позивача про наявність в КОР податкового боргу, який виник в результаті несвоєчасної сплати ним податкового зобов`язання, яке виникло на підставі спірного у цій справі рішення про застосування фінансових санкцій, не спростовує обставину відкликання спірної податкової вимоги, а необхідність його виключення із зазначеної інформаційної бази податкового органу є наслідком виконання даного судового рішення у зв`язку зі скасуванням рішення про застосування фінансових санкцій, у разі набрання ним законної сили.

Що стосується спірного рішення про опис майна у податкову заставу, суд зазначає, що припинення податкової застави визначене ст. 93 ПКУ, відповідно до якої:

93.1. майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

93.1.1. отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку;

93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним;

93.1.3. набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

93.1.4. отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.

93.1.6. отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Згідно п. 93.2. ст. 93 ПКУ підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Отже, із сукупного аналізу вищенаведених норм податкового законодавства вбачається відсутність такої підстави для звільнення майна платника податків з податкової застави як скасування рішення про опис майна у податкову заставу контролюючим органом вищого рівня за наслідками його адміністративного оскарження.

Таким чином, враховуючи висновок суду про протиправність і скасування рішення Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС, від 31.05.2021 № 0006141/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 , на підставі якого позивачу визначені податкові зобов`язання зі сплати фінансових санкцій у сумі 1259440,00 грн., позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 19 серпня 2021 року № 99/13-08/ НОМЕР_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на відсутність майна боржника (позивача) в податковій заставі, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.12.2021 №288042209, не приймається судом до уваги, оскільки не спростовує вищенаведених висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище норми діючого законодавства, висновки суду щодо спірних правовідносин, а також те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття ним спірних рішень, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 11350,00 грн. відповідно до квитанції від 13.10.2021 №50.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 11350,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС (ЄДРПОУ ВП: 44070187; 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправними та скасування рішень і податкової вимоги, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС (ЄДРПОУ ВП: 44070187; 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про застосування фінансових санкцій від 31 травня 2021 року № 0006141/05-99-09/ НОМЕР_1 , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) застосовано фінансові санкції у сумі 1 259 440 (один мільйон двісті п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС (ЄДРПОУ ВП: 44070187; 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про опис майна у податкову заставу від 19 серпня 2021 року № 99/13-08/ НОМЕР_1 , відповідно до якого вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС (ЄДРПОУ ВП: 44070187; 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати у розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2023 року.

Суддя С.В. Ушенко