Справа № 520/8019/22
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 р. №520/8019/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Літвіщенко Д.О.;

за участю:

позивача, Капінос О.С.;

представника відповідача, Крашеніннікова В.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління поліції охорони в Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 20,м. Харків,61052, ) про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1.Скасувати наказ начальника Управління поліції охорони в Харківській області Лукавенко Ю. П. № 5 п від 01.06.2022 року ( відповідно до витягу з наказу № 158 о/с від 03.06.2022 року) про звільнення ОСОБА_1 .

2.Поновити на роботі ОСОБА_1 в Управлінні поліції охорони в Харківській області на посаді поліцейського взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області.

3.Стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

4. Стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. - гонорару адвокату Кулькіна А.О.

В обґрунтування позову зазначив, що ним не порушено службову дисципліну, факт вчинення дисциплінарного проступку не доведений відповідачем належними доказами, а тому висновок службового розслідування та накази про звільнення позивача, є безпідставними та протиправними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 вирішено розглядати справу № 520/8019/22 в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначив, що у ході проведеного службового розслідування було встановлено, що позивач протягом тривалого часу на службі в підрозділі був відсутній, про місце свого перебування керівництву підрозділу не повідомляв, протягом тривалого часу не вжив належних заходів для прибуття до Управління з метою продовження виконання обов`язків поліцейського, безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, а також не взяв участь у виконанні завдань територіальної оборони, збройної відсічі ворожій агресії, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Позивач у судовому засідання просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі та підтримав позицію, викладену в позові.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з доводів викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в Управлінні поліції охорони в Харківській області, на посаді поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області.

Наказом Національної поліції України № 190 від 10.03.2022 поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби (у тому числі й на окупованих територіях) було зобов`язано протягом доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік (а.с. 58).

Наказом Національної поліції України № 239 від 07.04.2022 поліцейським головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Донецькій, Запорізькій, Луганській, Харківській, Херсонській областях, територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, що дислокуються на території обслуговування вказаних головних управлінь Національної поліції, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, які виконують службові завдання, починаючи з 11 квітня 2022 року протягом 1 доби після прибуття до відповідного регіону прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік (а.с. 59).

18.05.2022 року відповідачем складено акт про відсутність на службі, відповідно до якого зазначено, що згідно Розпорядження УПО Харківської області № 486/43/40/01-2022 від 13.05.2022 року, всіх працівників поліції, які опинилися в окупації, зобов`язано впродовж 5 (п`яти) днів після видання цього розпорядження прибути до будь-якого органу поліції на підконтрольній України території, ужити всіх можливих способів щодо оповіщення керівного складу УПО Харківської області про своє місце перебування та приступити до виконання службових обов`язків. Також відповідно до даного акту встановлено відсутність без поважних причин з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. 18.05.2022 року, зокрема, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області (а.с. 61-63).

Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Харківській області № 97 від 18.05.2022 року наказано призначити та провести у формі письмового провадження службове розслідування за фактом невиконання розпорядження керівництва УПО Харківської області та невиходу на службу поліцейських УПО Харківської області (а.с. 64).

30.05.2022 року заступником командира роти УПО Харківської області капітаном поліції Кабанник Олександром складено рапорт, відповідно до якого зазначає, що позивач, починаючи з 28.02.2022 року не виходив на службу, при спробі йому зателефонувати не брав слухавку, причина не виходу на роботу не відома, місце знаходження невідоме (а.с. 66).

За висновками службового розслідування від 31.05.2022 року зазначено про порушення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області вимог ч. 1 ст. 8, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 та розпорядження УПО Харківської області від 13.05.2022 № 486/43/40/01-2022 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с. 71).

Відповідно до копії витягу з Книги нарядів Роти Управління поліції охорони в Харківській області за 27.02.2022 року вбачається, що останній раз позивач заступав на службу і отримував зброю о 21:31 27.02.2022 року і змінився зі служби здачею зброї о 11:23 28.02.2022 року.

Наказом №5-П від 01.06.2022 року Управління поліції охорони в Харківській області до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 73-75).

Відповідно до витягу з наказу №158 о/с від 03.06.2022 Управління поліції охорони в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області звільнено із служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 76).

Позивач вважаючи висновки службового розслідування протиправними та необґрунтованими, а накази про звільнення з посади та служби в органах поліції незаконними звернувся із позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок №893).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 Конституції України визначає, що забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII. Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, з-поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (п. 1, 2, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Харківській області № 97 від 18.05.2022 року наказано призначити та провести у формі письмового провадження службове розслідування за фактом невиконання розпорядження керівництва УПО Харківської області та невиходу на службу поліцейських УПО Харківської області.

30.05.2022 року заступником командира роти УПО Харківської області капітаном поліції Кабанник Олександром складено рапорт, відповідно до якого зазначає, що позивач, починаючи з 28.02.2022 року не виходив на службу, при спробі йому зателефонувати не брав слухавку, причина не виходу на роботу не відома, місце знаходження невідоме.

За висновками службового розслідування від 31.05.2022 року зазначено про порушення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області вимог ч. 1 ст. 8, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, в. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 та розпорядження УПО Харківської області від 13.05.2022 № 486/43/40/01-2022 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом №5-П від 01.06.2022 року Управління поліції охорони в Харківській області до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до витягу з наказу №158 о/с від 03.06.2022 Управління поліції охорони в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області звільнено із служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 ''Про продовження строку дії воєнного стану в Україні'', затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року №757/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (тобто до 19 лютого 2023 року).

У зв`язку з чим, Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день суботу і святкові дні. Крім цього поліцейським заборонений виїзд за кордон (окрім виняткових причин).

Вищевказані вимоги старший сержант поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області проігнорув та не виконав, також у робочі дні, що підтверджено відповідно до копії витягу з Книги нарядів Роти Управління поліції охорони в Харківській області за 27.02.2022 року вбачається, що останній раз позивач заступав на службу і отримував зброю о 21:31 27.02.2022 року і змінився зі служби здачею зброї о 11:23 28.02.2022 року, також управлінням 18.05.2022 року складено відповідний акт про відсутність позивача на службі без поважних причин.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що, зокрема, позивач безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, не виконав розпорядження керівництва Управління щодо необхідності евакуації на підконтрольну Україні територію для проходження служби та виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяв участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Стосовно порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, суд зазначає наступне.

Так, дійсно відповідно до ч.6 ст.18 Дисциплінарного статуту, у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Дійсно, зазначених положень Дисциплінарного статуту відповідачем не дотримано.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідач з незалежних від себе обставин не мав змоги виконати вимоги ч.6 ст.18 Дисциплінарного статуту.

Суд зазначає, що чинне законодавство України частково не пристосоване до застосування в умовах воєнного стану, в умовах тимчасової окупації окремих територіальних одиниць, тощо.

На переконання суду, в умовах запровадження воєнного стану безумовно є необхідність у дотриманні приписів чинного законодавства України, проте їх реалізація повинна відбуватися з певною гнучкістю, щоб досягти оптимального балансу між публічними та приватними інтересами.

Так, у даному конкретному випадку, судом встановлено, що відповідачем вживались всі можливі заходи для повідомлення позивача про прийняті рішення, зокрема і про призначення службового розслідування.

Як зазначено відповідачем 28.02.2022 позивач залишив свій підрозділ після чергування і подальше його перебування керівному складу роти Управління було невідомим, на зв`язок зі своїми командирами позивач не виходив, про своє місце перебування не повідомляв, на службу в підрозділ не приходив, на телефонні дзвінки своїх командирів не відповідав, при цьому особистий мобільний телефон позивача знаходився в мережі оператора зв`язку (був справний), але усі вхідні дзвінки від командного складу підрозділу були без відповідної відповіді з боку позивача.

Разом з тим, позивач не здійснював жодних дій щодо отримання інформації про те, яким чином йому продовжувати проходження служби в поліції після окупації міста Вовчанськ. Фактично зацікавленість у подальшому проходженні служби в поліції позивач висловив лише після отримання повідомлення про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказами Національної поліції України № 190 від 10.03.2022 року, № 239 від 07.04.2022 року позивача повідомлено про необхідність прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарно статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту).

Згідно частини 5 статті 5 Дисциплінарного статуту, виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Отже, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Як встановлено судовим розглядом, наказами Національної поліції України № 190 від 10.03.2022 року, № 239 від 07.04.2022 року позивача повідомлено про необхідність прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік.

Розпорядженням УПО Харківської області № 486/43/40/01-2022 від 13.05.2022 року, всіх працівників поліції, які опинилися в окупації, зобов`язано впродовж 5 (п`яти) днів після видання цього розпорядження прибути до будь-якого органу поліції на підконтрольній України території, ужити всіх можливих способів щодо оповіщення керівного складу УПО Харківської області про своє місце перебування та приступити до виконання службових обов`язків.

Зазначені накази та розпорядження позивачем не було виконано.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що виїхати на не окуповану військами рф територію позивач не мав можливості.

Разом з тим, суд критично оцінює такі доводи позивача, з огляду на таке.

Суд зазначає, що позивачем ані до відповідача, а ні до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що починаючи з 10.03.2022 ним вживались будь-які заходи спрямовані на виконання наказу в частині прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік.

В свою чергу, невиконання наказів та розпорядження відповідача призвело до того, що фактично позивач не виконує покладені на нього посадові обов`язки та не може бути залучений до їх виконання на іншій території, в іншому підрозділі, оскільки перебуває на тимчасово непідконтрольній території України.

При цьому, суд зазначає, що дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, дійсно створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України.

Разом з тим, позивач погодившись проходити службу в поліції добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично на даний час взяті на себе обов`язки не виконує.

Також, суд зазначає, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів національної поліції з боку суспільства.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 17 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Старший сержант поліції ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, передбачену статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейська, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягала вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до п. 24 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії рф проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відтак, проаналізувавши наведене з огляду на встановлені обставини в справі, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності доказів вчинення ним дисциплінарного проступку.

З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дисциплінарна комісія під час службового розслідування відносно позивача повно встановила та з`ясувала обставини події та правомірно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 8, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, в. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 та розпорядження УПО Харківської області від 13.05.2022 № 486/43/40/01-2022.

З урахуванням порушень, які були встановлені дисциплінарною комісією та відображені у висновку службового розслідування, правомірно видано наказ № 5-П від 01.06.2022 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції УПО Харківської області до ОСОБА_1 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ №158 о/с від 03.06.2022 Управління поліції охорони в Харківській області щодо звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування роти УПО Харківської області.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління поліції охорони в Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 20,м. Харків,61052, ) про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено та підписано 14 лютого 2023 року.

Суддя Бідонько А.В.