Справа № 563/1550/22
Суддя: Загородько Н. А.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/1550/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2023 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Дулюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корецького районного суду Рівненської області з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 грудня 2022 року поліцейським УПП в Рівненській області Роєвнєвою М.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАP № 6265635, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення - штраф в розмірі 340 грн.

З постановою він не згідний, оскільки правил не порушував. Крім того, в постанові не зазначено будь-якого технічного засобу, яким було здійснено фіксацію порушення правил дорожнього руху, а наданий відеозапис лише відображає процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, який також проведений з порушеннями.

Просить суд скасувати постанову, винесену поліцейським про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення вимог п. 18.4 ПДР України) закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача УПП у Рівненській області в судове засідання не з`явився, але до суду подано відзив на позовну заяву в якій відповідач просить у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити. Зокрема в відзиві представник УПП у Рівненській області зазначає, що позивачу було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу та роз`яснено пункт ПДР України, що був порушений. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року поліцейською Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Роєвнєвою М.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6265635 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 09 грудня 2022 року о 11:20:50, позивач, в м. Рівне, вул. Пушкіна, буд. 45, керуючи транспортним засобом RENAULT LAGUNA з номерним знаком НОМЕР_1 , порушив правила проїзду пішохідних переходів.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

У відповідності до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У даному випадку, для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, із відповідною фіксацією вчиненого правопорушення тощо.

Однак, відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала, коли було виявлено адміністративне правопорушення, до суду першої інстанції надано не було.

У справі є оптичний диск, наданий відповідачем до відзиву на позов, при відкритті якого судом було встановлено, що він містить лише відеозапис, який починається вже після зупинки транспортного засобу позивача та не містить в собі жодних відомостей про безпосередній факт вчинення останнім правопорушення.

За правилами частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а та від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

При цьому, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, у оскаржуваній постанові відсутні будь-які зазначення щодо здійснення відеофіксації та жодними іншими доказами, як то показами свідків не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом факт вчинення позивачем правопорушення.

У даному випадку, на обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

При цьому, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, яка у даному випадку є тільки рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, втім саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, є недоведеним зі сторони відповідача.

Суд звертає увагу на те, що позивач в судовому засіданні стверджував, що проїзд пішоходного переходу з приводу, якого поліцейські оформили адмінстративні матеріали відбувся межах вулиці Міцкевича, що в м. Рівне, однак зі змісту постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності встановлено, що таким місцем є АДРЕСА_1 . З огляду на те, що будь-які припущення та сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також беручи до уваги, що відповідачами належними та допустими доказами недоведено протилежного, суд не спроможний самостійно з`ясувати вказані обставини.

Оскільки суть адміністративного правопорушення, не підтверджується належними та допустимими доказами, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача за вчинення адміністративного правопорушення незаконною та її скасування.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України не надано доказів правомірності оскаржуваної у цій справі постанови.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За такого адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями72-77,241-246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовну заяву -задоволити.

Постанову серії ЕАР 6265635 від 09.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 496,20 грн, сплачений ним за подання позовної заяви згідно квитанції № 120 від 19.12.2022.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя