Справа № 550/11/23
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/11/23
Провадження № 2-а/550/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Байрачної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №658712 від 23.12.2022,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява мотивована тим, що постановою інспектора СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_2 від 23.12.2022 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 19.12.2022 року о 16:20 год по вул. Гагаріна в смт. Скороходове Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 2107 р.н НОМЕР_1 з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби, а також режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам транспортного засобу, а саме не працювали габаритні вогні в темну пору доби, чим порушив п. 2.9(в) та п.31.4.3 ПДР(а). Вказаною постановою стосовно позивача застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн. Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки вона була винесена з порушенням, тобто під час розгляду справи не було досліджено доказів, не вирішено клопотання, не заслухані особи, які брали участь у розгляді справи. Стосовно відеозапису який поліцейський пред`явив під час складання постанови, позивач зазначив, що на записах відсутні обставини вказані у фабулі правопорушення інкримінованого йому. Позивач також зауважив, що номерний знак був освітлений, а права фара дійсно не працювала, але він вжив всіх заходів, передбачених ПДР та увімкнувши аварійну сигналізацію рухався найближчим шляхом до місця свого проживання для усунення несправностей. За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП у зв`язку з чим просить провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 09.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги, а розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 17.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає винесену інспектором постанову законною. У підтвердження обставин викладених у відзиві відповідач надав відеозапис події, що мала місце 19.12.2022.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що інспектором СПД №2 ВП№3 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області області, Кравченком О.М. винесена постанова серії БАД №658712 від 23.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн (а.с.25).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.12.2022 року о 16:20 год по вул. Гагаріна в смт. Скороходове Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 2107 р.н НОМЕР_1 з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби, а також режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам транспортного засобу, а саме не працювали габаритні вогні в темну пору доби, чим останній порушив п. 2.9(в) та п.31.4.3(а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП.

Я вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 заперечує факти викладені у постанові інспектора, посилаючись на те, що номерний знак був освітлений, доказів протилежного у інспектора не було, а права фара дійсно не працювала, але порушення сталося вже під час руху транспортного засобу, а тому він вжив всіх заходів, передбачених п. 31.5 ПДР та увімкнувши аварійну сигналізацію рухався найближчим шляхом до місця свого проживання для усунення несправностей.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 65712 від 23.12.2022 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 121, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Таким чином, належним відповідачем у цій справі є територіальний орган поліції, створений як юридична особа публічного права та, відповідно, має власні рахунки, баланси та бюджетні асигнування, а саме Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Частиною першою ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до вимог п.31.4.3 (а) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до п.31.5 ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 31.6 (б) ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, інспектор зазначив, що ОСОБА_1 допустив порушення режиму роботи зовнішніх світлових приладів, а саме не працювали габаритні вогні в темну пору доби, при цьому не зазначивши у тексті постанови посилання на порушення позивачем п.31.6 (б) ПДР, відповідно до якого забороняється подальший рух транспортного засобу у якого у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими посилання позивача ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях порушення п.31.4.3 ПДР, оскільки останній діяв у відповідності з вимогами п.31.5 ПДР, а саме рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, що відповідачем не спростовано.

Так відповідно до п.2.9 (в) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Матеріали справи містять DVD диск, наданий відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, який містить відеозапис спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 на місці події, що відбулася 19.12.2022. При цьому, відеозапис події не містить відомостей, щодо обставин правопорушення викладених у постанові серії БАД №658712, а саме рух вказаного транспортного засобу, момент його зупинки, з аналізу якого можна було б дійти обґрунтованого висновку щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 (в) та 31.4.3 ПДР, про які зазначено у постанові, а саме керування транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та з несправними габаритними вогнями.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.10 ПДР: темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, якщо у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, у випадку коли не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів подальший рух транспортних засобів забороняється, як і забороняється керувати транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

Проте, жодних належних та допустимих доказів стосовно того, що подальший рух транспортного засобу ВАЗ 2107 р.н НОМЕР_1 під керуванням позивача був заборонений, інспектором не зазначено у постанові. Натомість як вбачається із відеозапису події, після відкладення розгляду справи інспектором, позивачу було дозволено продовжувати рух, що суперечить порушенню яке передбачає заборону керування та зазначено у постанові самим інспектором.

Жодних інших належних та достатніх доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП відповідачем надано не було.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Суд звертає увагу, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР лише сама постанова серії БАД №658712 від 23.12.2022, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Також, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем у відповідності до вимог ст. 77 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються заперечення вказані у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова про адміністративне правопорушення серії БАД №658717 від 23.12.2022 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП - закриттю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, вважає, що судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 77, 94, 139, 241-247, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №658712 від 23.12.2022 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №658712 від 23.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 1190,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області сплачений ним судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області (службова адреса: вул. Пушкіна, 83 м. Полтава, п/і 36014, ).

Суддя С. А. Оболєнська