Справа № 695/3195/19
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3195/19

номер провадження 2-а/695/4/23

01 лютого 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Людмили Василівни, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності від 05.03.2019р. № 12, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пилипенко Р.Б. з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Л.В., в якому просить:

- поновити строк для звернення до суду з даним позовом;

- скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Людмили Василівни від 05.03.2019 р. №12 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200,00 грн. за ч.5 ст.96 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 13.09.2019 р. він дізнався, що в Золотоніському МРВ ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання постанови головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Черкаській області від 05.03.2019 р. про накладення штрафу. 17.09.2019 р. його адвокат отримав від державного виконавця копії матеріалів виконавчого провадження, в тому числі і оскаржувану постанову. Строк на її оскарження в зв`язку з цим позивач просив поновити. В постанові зазначено: «На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в оренді ОСОБА_1 на підставі договору оренди №7 від 31.01.2019 р. у належному йому нежитловому приміщенні на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення серія ВММ №07650898 від 20.11.2009 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24572410 від 25.11.2009 р. здійснено реконструкцію вказаного нежитлового приміщення аптеки. На момент проведення перевірки приміщення аптеки не відповідає наданому на перевірку технічному паспорту № НОМЕР_1 від 02.07.2009 р. Реконструкція вказаного об`єкта, з письмового пояснення ОСОБА_2 (за довіреністю ОСОБА_1 серія та номер НМО 141100 від 23.06.2017) проведена в 2018 році без оформлення дозвільних документів».

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки наведені в ній відомості про проведення реконструкції є надуманими. В матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позапланову перевірку, організовану відповідачем позивач вважає незаконною, оскільки вона була проведена в його відсутність. Позивач не уповноважував ОСОБА_2 на ведення справ про адміністративне правопорушення, на дачу пояснень, взяття участі в проведенні перевірок органами ДАБІ в приміщенні аптеки. В ході позапланової перевірки не було враховано, що встановлені в аптеці перегородки не є капітальними конструкціями з цегли, а являються тимчасовими конструкціями з фанери, обшиті вагонкою. Незважаючи на те, що під час проведення позапланової перевірки 20.02.2019 р. не виявлено жодних ознак будівельних робіт з реконструкції павільйону, відповідачем було складено протокол та в подальшому винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою від 26.09.2019 р. відкрито провадження в справі за даним позовом.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію.

29.10.2020 р. ухвалою суду позов було залишено без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, яка постановою Верховного Суду від 27.10.2021 р. була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 08.11.2021 р. справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

30.08.2022 р. судом було залучено до участі в справі в якості співвідповідача Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

12.01.2023 р. до суду надійшов відзив Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), в якому остання просила у задоволенні позову відмовити. У відзиві зазначено, що ДІАМ є новоутвореним центральним органом виконавчої влади та не є правонаступником ДАБІ, ДІМ та ДССМ, тому відсутнє адміністративне правонаступництво між ними. Також представник ДІАМ зазначав, що ОСОБА_2 була уповноважена розпоряджатися майном та представляти інтереси позивача в усіх підприємствах, установах організаціях, в тому числі й в архітектурі. Зазначені в оскаржуваній довіреності дії не суперечать вимогам закону, є конкретними та здійсненними, вказують на те, що обізнаність представника про винесення постанови, свідчить про обізнаність сторони. Така сама позиція викладена у постанові ВС від 26.02.2020 р. №164/1546/19. Посадовою особою була проведена 20 лютого 2019 року в присутності довіреної особи ОСОБА_1 - Головко М.Є. перевірка, після якої було виявлено порушення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності, внаслідок чого було складено протокол про порушення. 05 березня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Л.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності №12, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП за виконання будівельних робіт та незаконну реконструкцію без повідомлення про початок зазначених робіт та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн 00 коп. Копію зазначеної постанови отримала ОСОБА_2 06 березня 2019 року, що підтверджується підписом останньої на вказаній постанові. Відповідно до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при здійсненні капітального ремонту на позивача покладено обов`язок повідомити відповідний орган державної архітектурно-будівельної інспекції про початок будівельних робіт, тому постанова прийнята правомірно та відповідно до чинного законодавства.

Відзив від головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Л.В. та Державної архітектурно-будівельної інспекції України (ДАБІ) до суду не надходив.

У судовому засіданні 18.11.2022 р. представник позивача - адвокат Пилипенко Р.Б. на задоволенні позову наполягав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник зазначив, що позивач реконструкції. перепланування торгівельного павільйону не здійснював, лише зробив косметичний ремонт приміщення, встановив перегородки. Об`єктивна сторона правопорушення не відповідає дійсності. Також інспектором було порушено порядок складення адміністративного протоколу. Перевірка була поведена у відсутність ОСОБА_1 . Протокол також було складено в його відсутність і копія протоколу йому не вручалася. При розгляді справи йому не були роз`яснені права та обов`язки, копія постанови не була вручена ОСОБА_1 . У судове засідання 01.02.2023 р. позивач та його представник не з`явилися, але представник скерував до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, на задоволенні позову наполягав.

Відповідачі - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Л.В., представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Державної інспекції архітектури та містобудування України в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Вислухавши доводи сторони позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

05 березня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Л.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності №12 відповідно до змісту якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн 00 коп.

У постанові зазначено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в оренді Головка О.В. на підставі договору оренди №7 від 31.01.2019 р. у належному йому нежитловому приміщенні на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення серія ВММ №07650898 від 20.11.2009 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно№24572410 від 25.11.2009 р. здійснено реконструкцію вказаного нежитлового приміщення аптеки. На момент проведення перевірки приміщення аптеки не відповідає наданому на перевірку технічному паспорту № НОМЕР_1 від 02.07.2009 р. Реконструкція вказаного об`єкта, з письмового пояснення ОСОБА_2 (за довіреністю ОСОБА_1 серія та номер НМО 141100 від 23.06.2017) проведена в 2018 році без оформлення дозвільних документів. Тим самим ОСОБА_1 порушив п.1 ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п.5,13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.04.2011, пункт 7.2 ДБН А3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва».

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Крім того, ст. 289 КУпАП України визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Сторона позивача стверджує, що копію оскаржуваної постанови отримано 17.09.2019 р. у відділі ДВС, оскільки постанова у день її винесення не вручалася йому особисто або уповноваженій ним особі з питань притягнення до адміністративної відповідальності.

З копії довіреності не вбачається, що Головко М.Є. була уповноважена та мала право представляти інтереси ОСОБА_1 з питань притягнення до адміністративної відповідальності. Також судом не встановлено, що Головко М.Є. є адвокатом або фахівцем в галузі права що могло б свідчити про її обізнаність в сфері вирішення питань, пов`язаних із розглядом та притягненням особи до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що норми ЦКУ не наділяють особу, яка за довіреністю управляє майном, представляти інтереси власника майна з питань дотримання вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва.

За приписами частини 2 статті 62 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтями 256, 268, 270, 271, 277-2, 279, 288 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок повідомлення та розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також порядок оскарження.

Оскаржуваною постановою від 05 березня 2019 року №12 по справі про адміністративне правопорушення позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Судом встановлено і не оспорено стороною відповідача, що позивач безпосередньо не приймав участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також суд зазначає, що посилання представника відповідача ДІАМ на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.02.2020 р. у справі №164/1546/19, спростовуються постановою Верховного Суду від 27.10.2021 р., у справі, що розглядається, в якій зазначено, що спірні правовідносини у даній справі та справі №164/1546/19 виникли за різних обставин та не є тотожними.

Протилежного стороною відповідача не доведено суду та не стверджено належними доказами даний факт. Строк оскарження постанови позивач пропустив з поважних причин, що полягає в її неврученні.

Таким чином суд вважає, що вимога позивача про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню, а вказаний строк підлягає поновленню.

Підстав для виключення ДІАМ зі складу відповідачів суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбачені статтею 96 КУпАП.

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 5 статті 96 КУпАП визначено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачами не надано суду жодних доказів, які б підтвердили факти, викладені в протоколі №9 від 20.02.2019 р. та оскаржуваній постанові, на підтвердження в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП. Відповідачем не доведено належними доказами: що саме було змінено (в чому заключається реконструкція приміщення); що приміщення аптеки не відповідає технічному паспорту; що реконструкція проведена без дозвільних документів та з порушення вимог законодавства; хто саме проводив реконструкцію (позивач чи інші особи).

За принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутність події і складу адміністративного право порушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності, суд вважає, що постанову необхідно скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При зверненні до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності від 05.03.2019р. № 12.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Людмили Василівни, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекцію архітектури та містобудування України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності від 05.03.2019р. № 12 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Дерев`янко Людмилою Василівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Сплату судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко