Справа № 520/5092/22
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 лютого 2023 року № 520/5092/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Руднєвої О.О.,

представника позивача - Паркулаба А.В.,

представника відповідача - Шапошника С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський фонд розвитку" (вул. Леніна, буд. 115б, с. Бахметівка, Нововодолазький район, Харківська область,63213, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейський фонд розвитку", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.11.2021 р. №1; №1; №1; №1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкові повідомлення - рішення від 08.11.2021 р. №1; №1; №1; №1 є необґрунтованими та незаконними, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмовому відзиві на позов зазначив, що доводи позовної заяви є безпідставними та помилковими, а позов не підлягає задоволенню, оскільки встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейський фонд розвитку" зареєстрований як юридична особа.

Товариство перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Харківській області в особі відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Головне управління ДПС у Харківській області на підставі наказу від 17.08.2021 №6207-П провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ», за результатами якої складений акт перевірки від 19.10.2021 №18509/20-40-07-01-08/24271057.

Відповідно до висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ»:

1. п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п.п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податку на прибуток в загальній сумі 7 759 387 грн., в т.ч. за 2020 рік - 7 759 387 грн.;

2. п. 103.2, п. 103.3, п. 103.4, п. 103.5, п. 103.8, п. 103.10 ст. 103, п.п. 141.4.2. п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидентів з джерелом походження з України на загальну суму 2 475 719 грн., в т.ч. за 2019 рік у сумі 2 475 719 грн., а саме: 3 квартал 2019 року у сумі 2 475 719 грн.;

3. п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України не було надано до органів ДПС звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів за 3 квартал 2019 року та 2019 рік;

4. п. 198.5 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 241 319 грн., в т.ч. за січень 2020 1 030 182 грн. та за жовтень 2020 року 211 137 грн.;

5. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстровані податкові накладні на суму 1 241 319 грн., в тому числі: вересень 2018 року 302 389 грн., жовтень 2018 року 172 940 грн., листопад 2018 року 14 419 грн., грудень 2018 року 14 046 грн., січень 2019 року 14 839 грн., лютий 2019 року 16 281 грн., березень 2019 року 243 040 грн., квітень 2019 року 177 847 грн., травень 2019 року 94 778 грн., червень 2019 року 34 336 грн., липень 2019 року 156 404 грн.;

6. п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) надано з недостовірними даними, а саме: у Податкових розрахунках за 2, 3, 4 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року невірно вказано податковий номер (серія та номер паспорту) по фізичним особам, яким виплачувався дохід;

7. п. 1 ч. 2 ст. 6, абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 7, ст. 8, 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено загальну суму додаткової бази на суми заробітної плати, на яку за результатами перевірки підлягає нарахування єдиного внеску 22%, в загальній сумі 3524,26 грн., в т.ч. за червень 2018 року у сумі 1701,20 грн., за липень 2018 року в сумі 440,85 грн., за серпень 2018 року в сумі 358,15 грн., за вересень 2018 року в сумі 193,36 грн., за вересень 2020 року в сумі 831,00 грн.;

- неналежне ведення бухгалтерських документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, що призвело до нарахувань єдиного внеску.

8. п. 1 ч. 2 ст. 6, абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 7, ст. 8, 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено загальну суму єдиного внеску (22%), в розмірі 775,40 грн., в т.ч. за червень 2018 року у сумі 374,26 грн., за липень 2018 року в сумі 96,99 грн., за серпень 2018 року в сумі 78,79 грн., за вересень 2018 року в сумі 42,54 грн., за вересень 2020 року в сумі 182,82 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення:

1. Від 08.11.2021 №1, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на суму 3 094 648 грн. 75 коп., в тому числі 2 475 719 грн. податкове зобов`язання, 618 929 грн. 75 коп. штрафні санкції;

2. Від 08.11.2021 №1, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 551 648 грн. 75 коп., в тому числі 1 241 319 грн. податкове зобов`язання, 310 329,75 грн. штрафні санкції;

3. Від 08.11.2021 №1, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 37 400 грн., в тому числі 37 400 грн. штрафні санкції;

4. Від 08.11.2021 №1, відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 7 759 387 грн.

Позивач оскаржив перелічені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку відповідно до скарги від 19.11.2021, проте станом на день подання позову відповіді за результатами розгляду скарги не отримав.

Не погодившись з винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що підставою для донарахування податкових зобов`язань стало наступне.

Контролюючим органом не визнані витрати на списання насіння озимої пшениці для вирощування, а також витрат за посівами, з цього приводу суд зазначає:

Відповідно до позиції контролюючого органу, підприємство незаконно врахувало у складі витрат витрати на списання насіння озимої пшениці для вирощування, а також витрати за посівами і послуги з вирощування пшениці у 2018-2019 роках.

Контролюючий орган дійшов висновку про безпідставність врахування витрат з підстав того, що у підприємства відсутні документи (сертіфікати), які підтверджують можливість використання озимої пшениці в якості насіннєвого матеріалу.

При цьому, з акту перевірки вбачається, що контролюючий орган не заперечує факту понесення витрат позивача на агрохімікати, пестициди, добрива тощо, що підтверджується наданими до перевірки документами, проте стверджує, що відсутність документів, які підтверджують можливість використання пшениці в якості насіннєвого матеріалу, свідчить, що наведені вище витрати використані не в господарській діяльності (абз. 2 ст. 12 акту перевірки).

Понесення позивачем витрат на вирощування пшениці підтверджується первинними документами, наданими позивачем як до перевірки (що підтверджується відповідачем в акті), так і до суду.

Так, судом встановлено, що використання ТОВ «Європейський фонд розвитку» в діяльності основних фондів, земельних ділянок визнається відповідачем в акті перевірки (ст. 5-20 додатка 2 до акту перевірки) і підтверджується наступними первинними документами: свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 06.12.2012; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 06.12.20212; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 30.11.2007; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 18.06.2009; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 віл 03.12.2007; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 18.06.2009; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_7 від 27.02.2007; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_8 від 20.10.2005; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_9 від 12.03.2008; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 12.03.2008; свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_11 від 11.02.2004; договір оренди від 01.02.2013 №01/13; договір оренди від 01.03.2021 №210301-О/СФР; договір суборенди від 01.04.2020 №200401-СО/ПО; договір суборенди від 01.10.2019 №191001-СО/ПО; договір суборенди від 01.02.2013 №01/13-1; договір суборенди від 31.12.2019 №191231-СО/ЛАН; договір суборенди від 01.02.2013 №01/13-6; договір суборенди від 31.12.2019 №191231-СО/УН; договір суборенди від 01.02.2013 №01/13-5; договір суборенди від 31.12.2019 №191231-СО/ПОД; договір суборенди від 31.12.2019 №191231-СО/БАРВ; договір суборенди від 02.01.2019 №190102-СО/ТГМ; договори оренди землі від 01.06.2010, укладені з СТОВ «ЛАН»; договір оренди землі від 03.07.2008, укладений з ОСОБА_1 ; договір оренди землі від 02.03.2005 №31-А з Валківською РДА; договори оренди землі від 23.11.2007, 12.06.2009 з Валківською РДА; договір оренди землі від 31.07.2019 з Богодарівською сільською радою; договір оренди землі від 02.04.2019 з Надеждинською сільською радою; договори оренди землі від 27.05.2008, від 06.12.2008, від 30.11.2004, від 22.03.2006 №4, 7, 8, 10, 29, 30, від 06.06.2007 №4, від 27.08.2009 з Нововодолазькою РДА; від 01.04.2019 №190401-П-ЄФР-ча з ТОВ «Агрофірма «Подолівська»; від 01.06.2018 №180601-УН/О з СТОВ «Агрофірма «Україна Нова».

Здійснення господарських робіт і понесення витрат позивачем на агрохімікати, пестициди, добрива, роботи тощо підтверджується наступними первинними документами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до договору №180301-Б/СГ від 01.03.2018 СТОВ «Агрофірма «Барвінківська» (Виконавець) зобов`язалась надати ТОВ «Європейський фонд розвитку» (Замовник) послуги з використанням сільськогосподарської техніки на сільгоспугіддях Замовника. У додатках №1 і №2 від 01.03.2018, №3 від 01.05.2018, №4 від 02.07.2018, №5 від 05.07.2018, №6 від 01.08.2018, №7 від 01.09.2018 до договору сторони узгодили тарифи на послуги Виконавця. Надання послуг підтверджується актом виконаних робіт від 28.09.2018 №3218.

Відповідно до договору №180301-П/СГ від 01.03.2018 ТОВ «Агрофірма «Подолівська» (Виконавець) зобов`язалась надати ТОВ «Європейський фонд розвитку» (Замовник) послуги з використанням сільськогосподарської техніки на сільгоспугіддях Замовника. У додатках №1 і №2 від 01.03.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 01.08.2018 до договору сторони узгодили тарифи на послуги Виконавця. Надання послуг підтверджується актом виконаних робіт від 31.10.2018 №1002, від 30.09.2018 №758.

Відповідно до договору №180831-Б/СГ від 31.08.2018 СТОВ «Агрофірма «Барвінківська» (Виконавець) зобов`язалась надати ТОВ «Європейський фонд розвитку» (Замовник) послуги, перелік яких визначений в специфікації до Договору. У специфікаціях №1 від 31.08.2018, №2 від 01.12.2018, №3 від 13.03.2019, №4 від 01.06.2018 до договору сторони погодили перелік послуг, що надаються. Надання послуг підтверджується актом виконаних робіт від 31.10.2018 №3551, від 30.09.2018 №3239.

Зберігання зібраного зерна здійснювалось ТОВ «Барвінкове-Агро» відповідно до договору складського зберігання сільськогосподарської продукції від 21.06.2019, укладеного з позивачем. Надання послуг із зберігання підтверджується актом надання послуг від 30.06.2019 №171, від 31.07.2019 №210, від 31.08.2019 №283, від 30.09.2019 №364, від 31.10.2019 №448, від 30.11.2019 №552, від 09.12.2019 №577.

В подальшому вирощене зерно було поставлене ТОВ «Лихачовський елеватор», що підтверджується договором поставки пшениці від 06.12.2019 №467/2019, специфікацією до договору №1 від 06.12.2019, видатковими накладними від 09.12.2019 №001176, від 09.12.2019 №001175.

Таким чином, наданими до перевірки і до суду первинними документами підтверджується факт понесення витрат позивача на агрохімікати, пестициди, добрива.

Твердження контролюючого органу про те, що у підприємства відсутні документи, які підтверджують можливість використання озимої пшениці в якості насіннєвого матеріалу, є помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про насіння і садивний матеріал», насіння - рослинний матеріал, що використовується для сівби, включаючи власне насіння (насінину), плоди, супліддя.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про насіння і садивний матеріал» до суб`єктів насінництва та розсадництва належать фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які здійснюють виробництво насіння та/або садивного матеріалу для його реалізації відповідно до цього Закону.

Контролюючим органом не встановлено факту виробництва насіння та/або садивного матеріалу для його реалізації ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ», а тому позивач не є суб`єктом насінництва та розсадництва, а відтак на нього не розповсюджуються вимоги зазначеного закону.

Крім того, в обґрунтування вчиненого порушення контролюючий орган посилається на ст. 22 Закону України «Про насіння і садивний матеріал», яка наведена в акті перевірки в наступній редакції: «Використання на посів насіння, яке не перевірене в лабораторіях відповідно до їх компетенції або не відповідає вимогам нормативних документів, забороняється».

Разом із тим, Закону України «Про насіння і садивний матеріал» в чинній редакції не містить ст. 22 в редакції, наведеній податковим органом.

Отже, суд приходить до висновку, що положення Закону України «Про насіння і садивний матеріал» не підлягає до застосування у спірних правовідносинах, оскільки ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ» не є суб`єктом насінництва та розсадництва в розумінні вказаного закону. Також, податковий орган при прийнятті податкового повідомлення-рішення застосував ЗУ «Про насіння і садивний матеріал» не в чинній редакції і керувався статтею, яка втратила чинність.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю податкових правопорушень при використанні позивачем озимої пшениці з підстав, викладених вище, у позивача не виникло обов`язку з реєстрації податкових накладних щодо товарів, які використовуються не в господарській діяльності. Через це висновки акту перевірки щодо не реєстрації відповідних податкових накладних також є необґрунтованими.

Щодо нарахувань податкових зобов`язань у зв`язку з придбанням товару у Sunny Time Investments (Doover, USA)

Контролюючим органом нараховано податкове зобов`язання у зв`язку з придбанням у Sunny Time Investments товару мобільного котеджу, відповідно до договору купівлі-продажу товарів від 01.01.2007.

Підставою для нарахування податкового зобов`язання стала кредиторська заборгованість на користь Sunny Time Investments за вказаним договором, за якою, на думку контролюючого органу, сплив строк позовної давності, у зв`язку з чим така заборгованість є безнадійною.

Разом із тим, контролюючим органом не враховано наступне.

Між позивачем і Sunny Time Investments укладено договір купівлі-продажу товарів від 01.01.2007 (подавався до перевірки і наявний в матеріалах справи).

В додатку №1 від 01.01.2007 до договору сторони узгодили товар (мобільний котедж укомплектований), що поставляється відповідно до договору.

Відповідно до п. 2.4. договору купівлі-продажу товарів від 01.01.2007 оплата за отриманий товар здійснюється Покупцем протягом 30 календарних днів з моменту отримання Покупцем вимоги від Продавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки станом на сьогодні вимоги від Sunny Time Investments про виконання зобов`язання з оплати товару за договором купівлі-продажу товарів від 01.01.2007 позивач не отримував, то строк виконання зобов`язання з оплати товару не настав.

Факт наявності заборгованості ТОВ «Європейський фонд розвитку» перед Sunny Time Investments також підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 63.2 за контрагентом «Sunny Time Investments».

Отже, висновки контролюючого органу про сплив строку позовної давності за вимогами Покупця за договором від 01.01.2007, у зв`язку з чим заборгованість позивача перед Sunny Time Investments є безнадійною, є безпідставними.

Щодо нарахування податкових зобов`язань у зв`язку з оподаткуванням доходів нерезидентів.

Контролюючим органом нараховано податкові зобов`язання у зв`язку з капіталізацією процентів за договором позики від 16.02.2017, укладеним між ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ» і нерезидентом Safari-ARMS Holdings (Limassol, Cyprus), шляхом внесення до статутного капіталу позивача.

При цьому, відповідачем не враховано, що згідно з договором позики №2 від 16.02.2007 компанія Safari-ARMS Holdings (Limassol, Cyprus) (Позикодавець) надала ТОВ «Європейський фонд розвитку» (Позичальник) позику терміном на 10 років в розмірі 2 млн. долари США.

Відповідно до п. 3.4. Договору, ставка відсотків за користування позикою встановлена в розмірі 8% річних.

Відповідно до угоди №1 від 18.10.2016 до договору позики №2 від 16.02.2007 відбулася заміна сторони у договорі; позикодавця Safari-ARMS Holdings було замінено на Safari-Ukraina Limited.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди №3 від 27.12.2018 до Договору позики №2 від 16.02.2007 сторони узгодили, що суму фактично отриманої, проте ще неповернутої Позичальником позики в розмірі 707955 доларів США, вважати погашеною через капіталізацію (внесення до статутного капіталу Позичальника) шляхом внесення права вимоги на зазначену суму до статутного капіталу ТОВ «Європейський фонд розвитку» згідно рішення учасника ТОВ «Європейський фонд розвитку» №7/18 від 27.12.2018.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди №4 від 23.09.2019 до Договору позики №2 від 16.02.2007 сторони узгодили, що нараховані проценти за користування позикою в розмірі 675522,89 доларів США, вважати повернутими, а заборгованість за ними погашеною через капіталізацію (внесення до статутного капіталу Позичальника) шляхом внесення права вимоги на зазначену суму до статутного капіталу ТОВ «Європейський фонд розвитку» згідно рішення учасника ТОВ «Європейський фонд розвитку» №8-19 та 9-19 від 23.09.2019.

Відповідно до п. 141.4.1. ст. 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Як вбачається з наведеної статті, обов`язковою передумовою оподаткування доходів, отриманих нерезидентом, в тому числі процентів, є їх сплата на користь нерезидента.

Разом із тим, як встановлено в акті перевірки і підтверджується первинними документами, позивач не сплачував проценти на користь нерезидента, а провів капіталізацію (внесення в статутний капітал позивача) нарахованих на користь нерезидента процентів.

Згідно з ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Вимога ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ» щодо сплати внеску у статутний капітал є зустрічною і однорідною до вимоги нерезидента Safari-Ukraina Limited до позивача щодо сплати процентів за договором позики від 16.02.2017, у зв`язку з чим відповідно до додаткової угоди №4 від 23.09.2019 до договору позики від 16.02.2017 зобов`язання з виплати процентів на користь нерезидента є припиненим зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відтак, відсутній факт сплати доходу на користь нерезидента, а отже і відсутні підстави для нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 141.4.1. ст. 141 ПК України.

Відповідно до п. п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88.

Згідно з п. 1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV).

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тоді як визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пункту 185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У віповідності до п.198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах.

Крім того, суд приймає до уваги, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до Податкового кодексу України: підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (із наступними змінами та в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено установлення мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з врахуванням наступних змін, продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. (період в який було проведено перевірку позивача).

Під дію мораторію, передбаченого вказаною нормою ПК України, підпадають планові перевірки.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Норма п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України в частині обмежень на проведення планових перевірок є чинною та наразі не скасована.

Жодних змін до неї законодавцем не вносилось. Карантин також діє.

При цьому, відповідач, у якості підстави для проведення перевірки посилається на введення в дію Постанови КМУ № 89 від 03.02.2021 «Про скорочення строку дії обмежень в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» (далі: Постанова №89), за якою йому дозволено здійснювати документальні перевірки, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Відповідно до п. 5.2. ст. 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України є нормою вищої юридичної сили ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 89 від 03.02.2021 року і суперечить останній, тому, у відповідності до п. 5.2 ПК України, саме норми ПК України підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Змінити норми, встановлені ПК України, в тому числі і щодо зміни строків та компетенції проведення документальної планової виїзної перевірки, можливо лише шляхом внесення відповідних змін до ПК України, як це передбачено п. 2.1 ст. 2 ПК України.

Відтак, за наявності чинної норми пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, у відповідача відсутні були підстави для проведення, під час дії карантину, в вересні 2021 року документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ».

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22.02.2022 по справі 420/12859/21, від 27.04.2022 по справі 140/1846/21.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що встановлені відповідачем за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, отже нарахована податковим органом сума грошового зобов`язання є необґрунтованою, та як наслідок спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати належить розподілити відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.11.2021 р. №1; №1; №1; №1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський фонд розвитку" (вул. Леніна, буд. 115б, с. Бахметівка, Нововодолазький район, Харківська область,63213, ) судові витрати в розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, )

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2023 р.

Суддя Рубан В.В.