Справа № 420/2741/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2741/23
УХВАЛА
14 лютого 2023 року м. Одеса

суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 , старший солдат військової служби за контрактом, вважається таким, що самовільно залишив військову частину;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 про припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , старшому солдату військової служби за контрактом;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 поновити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , старшому солдату військової служби за контрактом з моменту зупинення її виплати.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовні заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення вимог ст.160 КАС України позивачем не зазначено поштовий індекс, назву вулиці і номер будинку (квартири), за якою зареєстроване місце проживання позивача.

Приписами ч.1 ст. 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За змістом пунктів 4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу, що позивачем взагалі не зазначено обґрунтувань порушення оскаржуваними наказами прав, свобод та інтересів позивача.

Гарантоване ст.55 Конституції України право на захист можливе у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

У позовній заяві позивач не зазначає в чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів, вказані обставини позбавляють суд можливості встановити наявність у позивача права на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Суд зазначає позивачу про необхідність зазначення підстав позову, оскільки зазначені позивачем підстави звернення до суду фактично не розкривають зміст підстав позову.

На позивача як сторону судового процесу покладений обов`язок доведення обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Зокрема, такий обов`язок установлений ч.1 ст.77 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно частин 1, 2, 4 та 5 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд звертає увагу позивача, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позові зазначає, що є військовослужбовцем, проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Проте, доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем до суду не надано (військовий квиток, наказ про призначення, особову справу тощо).

Тобто, доказів на підтвердження наведених у позові обставин позивачем не надано.

Крім того, позивач не надає до суду копії оскаржуваних наказів.

Водночас надає рапорт та адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 , датовані 16.01.2023 року, в яких позивач та його адвокат просили Військову частину НОМЕР_1 надати:

наказ командира ВЧ НОМЕР_1 . що ОСОБА_1 , старший солдат військової служби за контрактом, вважається таким, що самовільно залишив військову частин):

матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 (за їх наявності):

наказ командира ВЧ НОМЕР_1 про припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , старшому солдату військової служби за контрактом.

При цьому, доказів відправлення рапорту та адвокатського запиту до Військової частини НОМЕР_1 до позову не надано, що свідчить про відсутність підтвердження вжиття позивачем (його представником, адвокатом) усіх залежних від нього дії, спрямованих на отримання відповідних доказів.

Відсутність в додатках до позову оскаржуваних наказів по суті свідчить про відсутність доказів про наявність реальних спірних правовідносин між стороною позивач та відповідача.

Суд звертає увагу позивача та зазначає, що вимоги ст.160 КАС України є обов`язковими до виконання. Водночас, необхідною умовою для вжиття судом відповідних заходів з метою відновлення порушеного права, є існування порушеного права на момент прийняття судом відповідного рішення, обов`язок підтвердження відповідними доказами якого лежить на позивачеві (представникові позивача).

Також, суд зазначає, що надані позивачем копії рапорту та адвокатського запиту неналежної якості, що не дозволяє дослівно встановити їх зміст.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, з урахуванням змін та доповнень, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.4 вищевказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пільги щодо сплати судового збору передбачені у ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Позивачем не надано доказів, що він звільнений від сплати судового збору та не надано доказів сплати судового збору.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За звернення до суду із вказаним позовом позивач має сплатити судовий збір у сумі 2147,20 (1073,60 грн х на 2 вимоги) та надати суд докази на підтвердження такої сплати.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з усуненими недоліками, що зазначені в ухвалі суду; доказів на підтвердження зазначених у позові обставин, доказів сплатити судового збору у сумі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 160,161, 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини.

Повідомити позивача про необхідність у термін протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не належить до оскарження.

Суддя Н.В. Бжассо