Справа № 752/27683/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клочана Дмитра Михайловича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі управління патрульної поліції в Полтавської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 485310 від 08.11.2021, за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клочана Дмитра Михайловича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Клочана Дмитра Михайловича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі управління патрульної поліції в Полтавської області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 485310 від 08.11.2021 та закрити провадження у справі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 485310 від 08 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП закрито.

У позовних вимогах до Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клочана Дмитра Михайловича відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги зокрема тим, що експлуатація транспортного засобу, який не був зареєстрованим протягом 10 діб після митного оформлення, забороняється. Зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є саме водій транспортного засобу, тобто - позивач, а не його власник, а отже підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клочана Д.М. від 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 08 листопада 2021 року о 12 год. 28 хв. на 208 км. автодороги Київ-Харків-Дожанський керував автомобілем «Daewoo Maximus HC6AA» номерний знак НОМЕР_1 , який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС протягом 10 діб з моменту митного оформлення, чим порушив п. 2.9 «в», 30.1 ПДР України.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду жодних доказів та не доведено факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена всупереч вимог законодавства та підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи та апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку.

З митної декларації окремого типу, оформленої на бланках МД-2 та МД-3, автомобіль «Daewoo Maximus HC6AA», VIN код НОМЕР_2 , ввезений на територію України 10 вересня 2021 року через Одеську митницю, згідно якої одержувачем є ТОВ «АВТО-РЕГІОН».

Митну декларацію окремого типу запроваджено постановою Кабміну від 05.08.2020 р. № 681 «Про деякі питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій окремих типів». Цією ж постановою затверджено і Положення про митні декларації окремих типів (далі - Положення № 681). Оформляється вона на бланках МД-2, а якщо товарів більше одного - використовуються ще й додаткові аркуші МД-3 (п. 7 Положення № 681). Така декларація заповнюється на товари, що переміщуються або підлягають переміщенню в режимі спільного транзиту на єдиному транспортному засобі (п. 8 Положення № 681, ст. 94 ТКУ): від митниці відправлення (одного авторизованого відправника вантажу) до - митниці призначення (іншого авторизованого вантажоодержувача). Після завершення митного оформлення з електронної системи роздруковується транзитний супровідний документ за формою Додатка 2 Положення № 681.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АВТО-РУГІОН» здійснює діяльність відповідно до КВЕД № 45.11, а саме: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

Питання торгівлі автомобілями визначає Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200.

Згідно з п. 7. вказаного Порядку суб`єкти господарювання зобов`язані стати на облік відповідно у Головному сервісному центрі МВС і Держпродспоживслужбі та вести облік надходження, продажу та передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

ТОВ «АВТО-РЕГІОН» зареєстровано у встановленому законодавством порядку в ГСЦ МВС України за № 4352, що підтверджує лист ГЦС МВС від 18.10.2018 року № 31/6215.

Пункт 8 вказаного Порядку визначає, що суб`єкти господарювання забезпечують можливість для демонстрації, тестування, зберігання та продажу транспортних засобів (нових і таких, що перебували в користуванні) у власних або орендованих приміщеннях (на майданчиках), а також для проведення передпродажної підготовки та сервісного обслуговування транспортних засобів на станціях технічного обслуговування.

Суб`єкти господарювання здійснюють продаж транспортних засобів, зокрема укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів, які невідкладно вносяться до електронного реєстру, за місцезнаходженням торговельних приміщень.

При чому п. 12 Порядку передбачає, що суб`єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати номерні знаки для разових поїздок та номерні знаки «Транзит».

Зазначена умова була виконана ТОВ «АВТО-РЕГІОН», що підтверджує супроводжувальна документація, зокрема, лист роз`яснення щодо транзитного номера виданий директором ТОВ «АВТО- РЕГІОН» ОСОБА_2 від 05.11.2021 року, накладною (вимогою) виданою Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Київській області та безпосередньо зазначені транзитні номерні знаки в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 49 Глави «Порядок видачі тимчасового дозволу для використання не зареєстрованих у встановленому порядку транспортних засобів» Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371) підприємствам-виробникам, які здійснюють перегін транспортних засобів до їх одержувачів, видаються номерні знаки для разових поїздок. У супровідних документах зазначених підприємств робиться відмітка "перегін" і зазначаються такі номерні знаки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав вважати, що позивачем було порушено п. 2.9 ПДР України, оскільки, хоч транспортний засіб і не був зареєстрований у встановленому порядку, проте позивач мав відповідний тимчасовий дозвіл для використання не зареєстрованих у встановленому порядку транспортних засобів на його перегін.

В частині тверджень апелянта стосовно того, що позивачем порушено п. 30.1 ПДР України, то колегія суддів погоджується з тим, що доказів того, що позивач є власником транспортного засобу та порушив п. 30.1 ПДР України, яким закріплено обов`язок саме власника зареєструвати вказаний автомобіль та доказів необхідності такої реєстрації суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Поряд з цим, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не враховано, що автомобіль «Daewoo Maximus HC6AA», VIN код НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , був доставлений в Україну 10.09.2021, одержувачем є ТОВ «АВТО-РКГІОН» - суб`єкт господарювання, який здійснює торгівлю транспортними засобами, а відтак, зобов`язаний стати на облік у ГСЦ МВС і Держпродспоживслужбі та вести облік надходження, продажу та передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, однак не зобов`язаний реєструвати їх в порядку передбаченому Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388.

Також відповідачем не взято до уваги той факт, що як підприємство, що здійснює торгівлю автомобілями, ТОВ «Авто-Регіон» має право здійснювати разові поїздки для чого отримує відповідні номерні знаки «Транзит» (п. 12 Постанови), а позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення за порушення п. 30.1 ПДР України, оскільки не є власником транспортного засобу.

В контексті викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно скасовано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, якою накладено штрафу у розмірі 850 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Клочана Дмитра Михайловича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Клочана Дмитра Михайловича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі управління патрульної поліції в Полтавської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 485310 від 08.11.2021 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко