Справа № 335/6468/22 (2-а/335/139/2022)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 335/6468/22 провадження №2-а/335/139/2022

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Запорізької міської ради

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2022 року (суддя Стеценко А.В.) у справі №335/6468/22 (провадження №2-а/335/139/2022) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову від 20.09.2022 №617 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 20.09.2022 №617 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 6 800 грн. Оскаржувану постанову було прийнято за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 091332 від 10.08.2022, складеного інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області, в якому зазначено про порушення Наказу №253 від 24.6.2022 виконавчого комітету Запорізької міської ради та п. 2 наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 65 від 18.06.2022 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та території Запорізької області».

Неправомірність оскаржуваної постанови позивач, зокрема, пов`язував з тим, що відповідачем не було доведено вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2022 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на те, що викладені в протоколі обставини адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справ. З цього приводу суд зазначив те, що адміністративній комісії не було надано доказів продажу позивачем саме алкогольних напоїв. Також суд звернув увагу на відсутність у виконавчого комітету повноважень на прийняття рішень щодо заборони продажу алкогольних напоїв, такими повноваженнями, як

зазначив суд, наділені лише сільські, міські ради, а не їх виконавчі органи.

Не погодившись з рішенням суду, виконавчий комітет Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. З цього приводу вказує на те, що вина позивача підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, фіскальним чеком на продаж пива, відеофіксацією з нагрудної камери поліцейського, а також самими поясненнями позивача, який фактично і не заперечував факт продажу алкогольних напоїв. З цих підстав скаржник вказує на те, що в адміністративної комісії були відсутні підстави для висновку про недоведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення. З приводу висновків суду щодо повноважень виконавчого комітету міської ради на прийняття рішень, скаржник вказує на те, що рішення виконавчого комітету про заборону продажу алкогольних напоїв є чинним, не скасовано у встановленому порядку, а предмет цього спору не стосується правомірності саме рішення виконавчого комітету.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість. Крім цього, позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу, які понесені у зв`язку з оскарженням виконавчим комітетом Запорізької міської ради рішення суду першої інстанції.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 10.08.2022 інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 091332.

Відповідно до протоколу 10.08.2022 о 20 год. 35 хв., за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Будівельників, буд. 8, ОСОБА_1 здійснював продаж пива «Уманське» об`ємом 0,5 літрів з вмістом алкоголю 3,7 % в пластиковій тарі, чим порушив наказу №253 від 24.6.2022 виконавчого комітету Запорізької міської ради та п. 2 наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 65 від 18.06.2022 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та території Запорізької області», відповідальність за це правопорушення передбачена ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наслідками розгляду адміністративної справи постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 20.09.2022 №617 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 6 800 грн.

Згідно з вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 10.08.2022 о 20 год. 35 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснював продаж пива «Уманське» об`ємом 0,5 літрів з вмістом алкоголю 3,7 % в пластиковій тарі, чим порушив наказ військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 18.08.2022 № 65 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2022 № 253, яким на території м. Запоріжжя заборонено торгівлю алкогольними напоями всім суб`єктам господарювання з 18 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв., закладам ресторанного законодавства з 21 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови адміністративної комісії є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Частина 2 статті 156 КУпАП, зокрема, встановлює відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до ст..254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, суть адміністративного правопорушення повинна бути обов`язково зазначена в протоколі про адміністративне правопорушеня.

У спірному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення, який і став підставою для розгляду справи адміністративною комісією відносно позивача, зазначено те, що суть адміністративного порушення полягає у порушенні позивачем наказу №253 від 24.6.2022 виконавчого комітету Запорізької міської ради та п. 2 наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 65 від 18.06.2022 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та території Запорізької області», що становить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 2 наказу виконувача обов`язків військового коменданта м.Запоріжжя та Голови Запорізької обласної військової адміністрації, начальника обласної військової адміністрації № 65 від 18.06.2022 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та території Запорізької області» встановлено заборону на продаж алкогольних напоїв військовослужбовцям та особам, що мають зовнішні ознаки приналежності до військових формувань (військова форма, зброя, спецзасоби).

У спірному випадку встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що позивачем не було допущено порушень п.2 наказу № 65 від 18.06.2022, оскільки останнім не було здійснено продаж алкогольних напоїв військовослужбовцям та особам, що мають зовнішні ознаки приналежності до військових формувань.

Тобто, суть адміністративного порушення, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення та яка полягала у порушенні позивачем п.2 наказу № 65 від 18.06.2022, не знайшла своє підтвердження під час розгляду справи адміністративною комісією.

В той же час, встановлені обставини справи свідчать про те, що приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адміністративна комісія виходила з того, що заборона на продаж алкогольних напоїв у певні часи встановлена і рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №253 від 24.6.2022, на яке є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення хоча і з помилковим зазначенням виду такого нормативно-правового акту (наказ замість рішення).

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами відповідача про те, що помилкове зазначення виду акту органу місцевого самоврядування не може нівелювати усі інші встановлені та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

В той же час суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, відповідачем до відзиву на позов надано рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №253 від 24.06.2022, яким вирішено: Заборонити на території м.Запоріжжя на час введення воєнного стану в Україні торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів:

1) з 18:00 до 10:00 всім суб`єктам господарювання, окрім закладів ресторанного господарства;

2) з 21:00 до 10:00 закладам ресторанного господарства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вказане рішення не було оприлюднено у встановленому законом порядку.

Тобто, стверджувати про те, що позивач був обізнаний з вказаним рішенням виконавчого комітету міської ради, підстав не існує.

В частині не оприлюднення рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради, відповідач посилався на те, що у відповідності до ч.10 ст.9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".

Але вказана норма права, на яку посилався відповідач, стосується оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування, а не самих рішень, які повинні бути доведені до відому мешканців територіальних громад. При цьому, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Тобто, відсутність факту оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування нормативно-правового характеру свідчить про те, що таке рішення не набрало чинності, а отже не підлягає і виконанню.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відповідачем не було доведено факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суть якого викладена в протоколі про адміністративне правопорушення.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості і, як наслідок, неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності у спірному випадку.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, яка йому надавалася у межах укладеного договору про надання правової допомоги №22/02 від 15.08.2022

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: детальний опис робіт (наданих послуг), платіжне доручення про оплату наданих послуг.

Згідно з описом робіт (наданих послуг) витрати на правничу допомогу пов`язані з підготовкою адвокатом відзиву на апеляційну скаргу (1500,0грн.); клопотання про стягнення судових витрат (800,0грн.), а всього 2300,0грн., які сплачені позивачем у повному обсязі.

Оскільки надання послуг правничої допомоги та понесені позивачем у зв`язку з цим витрати підтвердженні належними та допустимими доказами, а вказані витрати пов`язані з розглядом цією справи та, на думку суду, є співмірними із складністю цієї справи і обсягом наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для стягнення цих витрат на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Запорізької міської ради залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2022 року у справі №335/6468/22 (провадження №2-а/335/139/2022) без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 300,0грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.02.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк