Справа № 200/654/23
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2023 року Справа №200/654/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

15.02.2023 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення нарахування та невиплати йому з 01.02.2022 року щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області установити та виплатити йому з 01.02.2022 року щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

З позову та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ (міліції); з 07.11.2015 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.07.2021 року йому було установлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року у справі №200/11107/21, яке набрало законної сили 21.12.2021 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з листопада 2019 року розміру пенсії з урахуванням щомісячних надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення в листопаді 2019 року за прирівняною посадою поліцейський патрульної поліції (молодший склад поліції) від 19.05.2021 року № 33/25-859; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячних надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення в листопаді 2019 року за прирівняною посадою поліцейський патрульної поліції (молодший склад поліції) від 19.05.2021 року № 33/25-859, з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача і з лютого 2022 року розпочато виплату перерахованої пенсії в розмірі 11628,01 грн.

Одночасно з 01.02.2022 року припинено виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

03.02.2023 року адвокат позивача звернувся до відповідача із запитом від 03.02.2023 року №1079/23-02, в якому просив установити та виплатити позивачу з 01.07.2021 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

На вказаний запит відповідачем надана відповідь від 09.02.2023 року №0500-0204-8/12430, в якій повідомлено, що з 01.07.2021 року ОСОБА_1 встановлено щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. Після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року в справі №200/11107/21 розмір його пенсійної виплати складає 11628,01 грн. (до перерахунку складав 6093,10 грн.). Оскільки, розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2000 грн., тому виплату щомісячної доплати, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, з 01.02.2022 року припинено.

Позивач вважав, що відповідач діями щодо припинення нарахування та виплати йому з 01.02.2022 року щомісячної доплати до пенсії, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», порушив його пенсійні права, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Отже, позовні вимоги позивач пов`язував з датою 01.02.2022 року датою припинення нарахування та виплати йому вказаної щомісячної доплати до пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» в редакції, яка підлягала застосуванню на час виникнення спірних правовідносин, Кабінет Міністрів України з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України постановив:

«1. Установити з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

2. Установити, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної доплати, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону, не досягає 3854 гривень, таким особам встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.».

Пунктом 6 цієї Постанови визначено, що ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування, та застосовується з 1 липня 2021 року.

Щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інше для даної категорії справ не встановлено.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України чітко визначає, що строк звернення до суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску, підтверджених документально (частина 1 статті 121, частина 6 статті 161 Кодексу).

Строк звернення до суду з позовом позивачем пропущено, що також підтверджується позивачем.

В позовній заяві міститься заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, в якій представник позивача - адвокат Шведа Андрій Михайлович посилався на наступне:

- ч. 2 ст. 87 («Виплата пенсій за минулий час») Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком;

- ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

- ст. 51 («Строки перерахунку призначених пенсій») Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно з ч. 3 якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком;

- ст. 256 («Позовна давність») Цивільного кодексу України і ст. 257 Цивільного кодексу України, згідно з якою загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки;

- рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013;

- постанову Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі №646/6250/17 та аналогічні постанови Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №164/1904/14-ц, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17 (2-а/201/304/2017), від 19 березня 2019 року у справі № 806/1952/18 та 29 листопада 2019 року у справа №608/957/16-а.

Разом з тим, викладені в заяві обставини не дають суду підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Так, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з позовом законом передбачено з метою дисциплінування позивачів як учасників судового процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальне законодавство пов`язує строк звернення до суду з даним позовом з датою, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач повинен був дізнатися ще у березні 2022 року коли він отримав пенсію за лютий 2022 року (адже саме з лютого 2022 року позивачу припинено нарахування та виплату спірної щомісячної доплати до пенсії). А до суду з позовом він звернувся 15.02.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання представника позивача на інше є неприйнятними з наступних підстав.

Пенсія є щомісячним платежем, а її отримання, на думку позивача, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, відбувається щомісячно. Тому про порушення своїх прав в частині обчислення пенсії при її перерахунку позивач мав дізнатися, отримуючи таку пенсійну виплату за відповідний місяць. І саме з такої дати обчислюється строк звернення до суду з позовом.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема в постановах від 17 липня 2018 року в справі №522/7721/17, від 08 серпня 2019 року в справі №813/5002/17, від 08 серпня 2019 року в справі №127/13736/16-а, від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19.

Верховним Судом в постанові від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19 розглядалося питання застосування строку звернення до суду з позовом у соціальних та пенсійних спорах і Суд відступив від своєї попередньої правової позиції та звернув увагу на те, що: «пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.».

Посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду, що була висловлена колись, є неприйнятними через те, що суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. А в останній правовій позиції Верховний Суд відступив від своєї попередньої правової позиції.

Посилання представника позивача на ст. 256 («Позовна давність») та ст. 257 Цивільного кодексу України, згідно з якою загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, є такими, що не ґрунтуються на вказаній правовій позиції Верховного Суду.

Посилання представника позивача на положення ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - є неприйнятними, оскільки в них йдеться про нараховані суми пенсії. Позивач же в даній справі оскаржує припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Тобто, на відміну від положень вказаних Законів, в позові мова йдеться про не нараховані суми доплати до пенсії.

Посилання представника позивача на положення ст. 51 («Строки перерахунку призначених пенсій») Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є також неприйнятними, оскільки вони не регулюють спірні правовідносини.

Неприйнятним є і посилання на рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013, оскільки ним надано офіційне тлумачення положенням ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» (а не про необмежений строк подання адміністративного позову щодо порушення законодавства про пенсійне забезпечення, як помилково зазначав представник позивача). Отже, вказане рішення ні до спірних правовідносин, ні до строку звернення до суду з даним позовом, не має жодного відношення.

Представником позивача не наведені обставини, що унеможливили звернення до суду з позовом у встановлений процесуальний строк.

Отже, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. В порушення вимог вказаного Кодексу докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до заяви не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, судом визнані неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Відповідно до частини 1 статті 123 вказаного Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

До позовної заяви потрібно додати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, і додати докази поважності причин пропуску такого строку.

До поданих до суду документів в електронній формі слід додати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або докази надсилання таких документів до електронних кабінетів інших учасників справи.

Керуючись частиною 1 статті 123, частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Підстави, вказані у заяві ОСОБА_2 , що подана в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда