Справа № 580/47/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року справа № 580/47/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Медведівської сільської ради, третя особа управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури (18000, м. Черкаси, вул. Б.Хмельницького, 60) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу (36039, м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Медведівської сільської ради (20930, Черкаська область, Черкаський район, с. Медведівка, вул. Б.Хмельницького, 44В) в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Медведівської сільської ради щодо не забезпечення проведення робіт з винесення меж території ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький площею 2 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка;

-зобов`язати Медведівську сільську раду відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж території ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький площею 2 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідач тривалий час вчиняє бездіяльність та не виконує визначені законом повноваження щодо винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький загальною площею 2,0 га, закріплення їх в натурі (на місцевості).

Відповідач надав відзив на позов в якому зазначив, що норми в чинному законодавстві щодо обов`язку органу місцевого самоврядування, забезпечення організації проведення робіт із винесення меж об`єктів природно-заповідного фонду в натурі відсутні, а тому позов не підлягає до задоволення.

Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації до суду подало письмові пояснення згідно яких наголошено, що оскільки ботанічний заказник місцевого значення Зам`ятницький знаходиться на території та є власністю відповідача, останній повинен здійснити комплекс заходів щодо винесення його меж та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Черкаської обласної ради народних депутатів від 28.04.1993 №14-21 «Про зміни та доповнення до реєстру територій та об`єктів природно-заповідного фонду Черкаської області» оголошено заповідними території, що підлягають особливій охороні згідно з додатком № 1 та включено їх до реєстру територій та об`єктів природно-заповідного фонду області.

Згідно додатку до рішення Черкаської обласної ради народних депутатів від 28.04.1993 №14-21 ботанічний заказник місцевого значення «Зам`ятницький» площею 2 га оголошено об`єктом природно-заповідного фонду (розташована у східній околиці с. Зам`ятниця Черкаського району).

Державним управлінням екологічної безпеки в Черкаській області видано охоронне зобов`язання сільському голові Зам`ятницької сільської ради в якому зазначено, зокрема, і порядок утримання ботанічного заказника, а саме: установити охоронні знаки та інформаційні аншлаги, проводити організований збір лікарських рослин та уходні роботи на території заказника з призначенням відповідальної особи та вести літопис природи.

Разом з цим, відповідно до інформації, що міститься в листі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 20.12.2022 №10-23-0.22-4353/2-22 межі ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький не визначені і не закріплені в натурі (на місцевості), документація щодо встановлення меж територій ботанічної пам`ятки в місцевому та регіональному фонді документації із землеустрою відсутня, відомості про такий об`єкт природно-заповідного фонду до Державного земельного кадастру не вносилися, речове право не реєструвалося.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Черкаською окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог природоохоронного законодавства та встановлено, що Медведівською сільською радою не забезпечено проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький площею 2 га, яка знаходиться в адміністративних межах с. Зам`ятниця Медведівської об`єднаної територіальної громади, закріплення їх в натурі (на місцевості).

Згідно наданої інформації міської ради, вбачається, що органом місцевого самоврядування не вчинялись заходи щодо проведення робіт з винесення меж даної ботанічної пам`ятки природи, закріплення їх в натурі (на місцевості).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні питання регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України), Законом України Про природно-заповідний фонд України від 16.06.1992 № 2456-XII (далі Закон №2456), Законом України Про землеустрій від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон №858).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст.45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Зокрема, приписами статті 7 Закону №2456 визначено, що землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 53 Закону №2456 встановлено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 60 Закону № 2456, охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України Про землеустрій.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону №858 проект землеустрою сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Приписами частини 2 статті 25 Закону №858 визначено види документації із землеустрою, зокрема і проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст.47 Закону №858 проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Статтею 19 Закону №858 визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно зі ст.26 Закону №858, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад, до яких належить розпоряджання землями територіальних громад.

Відповідно до п.34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і обєктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у даному спорі саме на відповідача покладається обов`язок забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький, який знаходиться в адміністративних межах с. Зам`ятниця Медведівської об`єднаної територіальної громади та закріплення їх в натурі (на місцевості) з встановленням інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Таким чином, незабезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький площею 2 га та закріплення його в натурі (на місцевості), створює передумови до зловживань щодо його протиправного розпорядженням, ризики для нормального функціонування тощо.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 189, 242-245, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Медведівської сільської ради щодо не забезпечення проведення робіт з винесення меж території ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький площею 2 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Зобов`язати Медведівську сільську раду () вжити заходи щодо проведення робіт з винесення меж території ботанічного заказника місцевого значення Зам`ятницький площею 2 га, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР