Справа № 607/17992/22
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 Справа №607/17992/22

Провадження №2а/607/69/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Скалі В.І.

за участю сторін:

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6228450 від 30 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6228450 від 30 листопада 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Під час винесення постанови Відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Позивачу не було вручено на місці копію даної постанови та не направлено за місцем реєстрації. При винесенні постанови були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Так, 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 було зупинено інспектором поліції (згідно постанови вказано, що постанову винесено Сотніковою В.В. , проте зупинку транспортного засобу та озвучення інформації про вчинене правопорушення було здійснено іншим інспектором, чоловічої статі, ПІБ не відомо) у зв`язку з порушенням п. 34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Як зазначив Відповідач, позивач не вірно виїхав з АЗС, чим і порушив п.34 ПДР. На пояснення і коментарі ОСОБА_1 про не вчинення правопорушення, Відповідач взагалі не звертав уваги і почав складати постанову. На прохання позивача надати докази скоєння правопорушення, Відповідач показав відео, записане на особистому телефоні. На відео видно, як прямо рухається автомобіль чорного кольору, номерний знак не видно, модель встановити досить складно і в процесі руху увімкнутий лівий поворот. Також відсутні свідки які б могли підтвердити факт порушення. Тобто жодних доказів порушення позивачем ПДР немає. Також, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату та час такого засідання.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, згідно якого представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 30 листопада 2022 року о 05 год. 44 хв. по вул. 15 Квітня, 28 у м. Тернополі, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає такими, що не заслуговують на увагу та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності твердження позивача, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, пославшись на доводи, викладенні у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що 30 листопада 2022 року поліцейським УПП в Тернопільській області капралом поліції Сотніковою В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6228450, згідно якої 30 листопада 2022 року о 05.44 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі, по вул. 15 Квітня, 28, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вимогами пункту 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі якихсуд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилання на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення винесеної відносно ОСОБА_1 вбачається, що поліцейським здійснювалася відеофіксація на технічний засіб н/к НОМЕР_2 та автореєстратор службового транспортного засобу Toyota Prius 113319.

Проте, обґрунтовуючи правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6228450 від 30 листопада 2022 року, відповідач не надав суду вище вказані відеозаписи або інші докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 34 Правил дорожнього руху, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує і те, що Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 року висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений і тому таке рішення має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті зазначеного - дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вказане вище, суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові від 30 листопада 2022 року не підтверджується жодним належним і допустимим доказом.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, та підтвердження вчинення ним вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246, 257, 258, 260, 262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6228450 від 30 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна