Справа № 127/22219/22
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/186/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ДПО18 № 793901 від 07.09.2022, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПП НП України та УПП у Вінницькій області, про скасування постанови серії ДПО18 № 793901 від 07.09.2022, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивувала адміністративний позов наступним.

07 вересня 2022 року, інспектором 1 взводу 3 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Горбенко А.А., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 793901, про те, що 07.09.2022, о 14 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 49, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», р/н НОМЕР_1 , та здійснив зупинку другим рядом, чим порушив п. 15.4 ПДР України.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Крім того, позивач зазначає, що під час зупинки працівниками поліції у ОСОБА_1 виникла технічна проблема "заглох двигун" транспортного засобу BMW х5 д.н.з. НОМЕР_1 , 07.03.2022 о 14:30:00 год. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 49, відповідно не виходячи з автомобіля, включив аварійну сигналізацію про наявність технічної проблеми. Через 3 хвилини після зупинки до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції. Не назвавши своїх особистих даних звання та ПІБ, працівник поліції повідомив його, що хоче скласти протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 попросив представитись та назвати своє звання та прізвище, ім`я, по батькові. Працівник поліції проігнорував дану законну вимогу. Після ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 попросив, щоб йому надали один примірник протоколу. Проте працівник поліції також проігнорував дане прохання.

Дана обставина підтверджується сигналом на бортовому комп`ютері транспортного засобу BMW х5 д.н.з. НОМЕР_2 , а саме помилкою "Аккумулятор больше не заряжается" з вимогою "Остановиться осторожно. Срочно проверить на ближайшей СТОА BMW." (фото додається).

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Завчасно подавши до суду відзив на позовну заяву з диском із відеозаписом.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07 вересня 2022 року, інспектором 1 взводу 3 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Горбенко А.А., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 793901, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено, що 07.09.2022, о 14 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 49, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «BMW X5» р/н НОМЕР_1 , та здійснив зупинку другим рядом, чим порушив п. 15.4 ПДР України.

Частиною першою ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 15.4 ПДР України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, суд, проаналізувавши вищезазначені обставини, оглянувши відеозапис події, яка мала місце за участю сторін, диск з яким надав суду представник відповідачів як доказ порушення позивачем правил дорожнього руху, вважає, що даний відеозапис не може вважатися доказом порушення позивачем ОСОБА_1 п. 15.4 ПДР України, оскільки відеозапис не фіксує вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а саме здійснення зупинки другим рядом, відеозаписом зафіксовано лише часткова процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, з дослідженого відеозапису, який був доданий представником відповідачів до відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що інспектором поліції без розгляду справи та оцінки доказів була винесена постанова серії ДПО18 № 793901. Отже, самої події, яка відбувалась раніше за часом, ніж було розпочато відеофіксацію, і стала підставою для винесення оскаржуваної постанови, на відео не зафіксовано. Так само, як і не зафіксовані обставини, за яких виникла необхідність короткотривалої вимушеної зупинки транспортним засобом марки «BMW X5», р/н НОМЕР_1 ». У даному випадку відеофіксація зводиться лише до констатації факту винесення працівником поліції оскаржуваної постанови за начебто вчинене адміністративне правопорушення позивачем і не містить будь-якої інформації на підтвердження наявності ознак складу адміністративного правопорушення, тобто є неналежним доказом, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 73 КАСУ не може бути взятий судом до уваги.

При здійсненні відеофіксації зазначеної події, мало місце порушення вимог п. 2 Розділу ІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відереєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №11026, яким передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення. Проте, як вже зазначалось вище, відеозапис вівся не з початку події та відеокамера була вимкнена під час виникнення обставин події адміністративного правопорушення. Тому такий відеозапис є недопустимим доказом.

Оскільки з наданого суду відповідачем відеозапису не вбачається можливим встановлення дійсних обставин справи, то відповідно до ст. 75 КАС України такий доказ є недостовірним.

Відповідачем не було дотримано вимог ст. 251 КУпАП, порушено порядок фіксації обставин події та порядок розгляду справи.

Під час винесення постанови відповідач не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи.

У відповідності до статті 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Отже, відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п. 15.4 Правил дорожнього руху України. З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об`єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушив ПДР України, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Також, згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліціїна користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 793901 від 07.09.2022 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадженні по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамент патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: вулиця Ботанічна, 24, місто Вінниця, 21010.

Суддя