Справа № 580/5247/22
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5247/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Гаращенко В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного суду Черкаської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2022 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Звенигородського районного суду Черкаської області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Звенигородського районного суду Черкаської області щодо не направлення відсканованих матеріалів цивільної справи №705/2159/19 для дистанційного ознайомлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та до особистого кабінету до підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

- зобов`язати голову Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 належним чином організувати роботу суду та доручити сканування матеріалів цивільної справи №705/2159/19 відповідальному працівнику згідно посадової інструкції;

- заборонити судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 здійснювати повноваження секретаря судового засідання щодо ознайомлення з матеріалами судової справи, які належить йому згідно посадової інструкції;

- визнати протиправним дії судді ОСОБА_3 щодо надання відповіді №3663/1.12/2022 від 21.10.2022 на заяву від 19.10.2022 за відсутності адміністративних повноважень;

- стягнути зі Звенигородського районного суду Черкаської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 169 КАС України ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали:

- з метою вирішення судом питання про звільнення позивача від сплати судового збору через її скрутний майновий стан, їй необхідно надати до суду у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» відповідні докази: довідку ОК-5 з Пенсійного фонду України, довідку про склад сім`ї; відомості про наявність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, тощо;

- позивачем у позовні заяві не зазначено на яких підставах належить залучити до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- позовні вимоги позивача також заявлено до голови Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 та судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, які позивачем визначено у позові в якості третіх осіб, що не узгоджується із положеннями КАС України;

- позовна вимоги позивача щодо заборони судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 здійснювати повноваження секретаря судового засідання щодо ознайомлення з матеріалами судової справи, які належить йому згідно посадової інструкції - не відповідає положенням ч. 1 ст. 5 КАС України, а тому її необхідно уточнити, оскільки виклад її змісту не узгоджується із завданням адміністративного судочинства;

- позивачем у позовній заяві не зазначено про те, яким чином порушено права та інтереси позивача оскаржуваними нею діями судді ОСОБА_3 та у позовній заяві відсутні обґрунтування щодо цієї позовної вимоги.

Позивачем 21.11.2022 подано до суду заяву про усунення недоліків, згідно якої позивач вважає, що її позовна заява не містила недоліків, тому суд протиправно залишив її без руху, а позивачем, на її думку, до матеріалів позову надано документ, який підтверджує її важкий матеріальний стану та зазначено, що вищевказана поведінка судді буде предметом звернення до компетентних органів щодо звільнення судді з посади.

Отже, станом на 28.11.2022 позивачем не усунуто всі недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 09.11.2022.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Належними реквізитами для сплати судового збору за подання позову до Черкаського окружного адміністративного суду є такі: отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4023759; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: «*;101; ___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2022 рік становить 2481 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону №3674-VI, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, розмір судового збору за подання позивачем до адміністративного суду вказаного позову становить 3969 грн. 60 коп. Належним доказом сплати судового збору є лише оригінал документу.

Позивачем у позові заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору, яке мотивоване скрутним матеріальним станом та доданими до нього документами.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони у річному розрахунку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необгрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

В постанові Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, з метою вирішення судом питання про звільнення позивача від сплати судового збору через її скрутний майновий стан, їй необхідно надати до суду у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» відповідні докази: довідку ОК-5 з Пенсійного фонду України, довідку про склад сім`ї; відомості про наявність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Згідно ч. 4 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Всупереч вищевикладеним положенням КАС України, позивачем у позовні заяві не зазначено на яких підставах належить залучити до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як встановлено матеріалами позовної заяви, позивачем у позові визначено відповідачем - Звенигородський районний суд Черкаської області, однак позовні вимоги позивача також заявлено до голови Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 та судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, які позивачем визначено у позові в якості третіх осіб, що не узгоджується із положеннями КАС України.

Частиною 1 ст. 5 КАС України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Всупереч вищевикладеному, позовна вимоги позивача щодо заборони судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 здійснювати повноваження секретаря судового засідання щодо ознайомлення з матеріалами судової справи, які належить йому згідно посадової інструкції- не відповідає положенням ч. 1 ст. 5 КАС України, а тому її необхідно уточнити, оскільки виклад її змісту не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

Крім того, способи захисту прав та інтересів позивача у публічно-правовому спорі визначені у частині першій статті 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Так, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №826/16958/17.

Як вбачається зі змісту позовних вимог (прохальна частина позову) позивач в одній із позовних вимог просить суд визнати протиправним дії судді ОСОБА_3 щодо надання відповіді №3663/1.12/2022 від 21.10.2022 на заяву від 19.10.2022 за відсутності адміністративних повноважень.

Разом із тим, позивачем у позовній заяві не зазначено про те, яким чином порушено права та інтереси позивача оскаржуваними нею діями судді ОСОБА_3 та у позовній заяві відсутні обґрунтування щодо цієї позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали:

- з метою вирішення судом питання про звільнення позивача від сплати судового збору через її скрутний майновий стан, їй необхідно надати до суду у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» відповідні докази: довідку ОК-5 з Пенсійного фонду України, довідку про склад сім`ї; відомості про наявність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, тощо;

- позивачем у позовні заяві не зазначено на яких підставах належить залучити до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- позовні вимоги позивача також заявлено до голови Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 та судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, які позивачем визначено у позові в якості третіх осіб, що не узгоджується із положеннями КАС України;

- позовна вимоги позивача щодо заборони судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 здійснювати повноваження секретаря судового засідання щодо ознайомлення з матеріалами судової справи, які належить йому згідно посадової інструкції - не відповідає положенням ч. 1 ст. 5 КАС України, а тому її необхідно уточнити, оскільки виклад її змісту не узгоджується із завданням адміністративного судочинства;

- позивачем у позовній заяві не зазначено про те, яким чином порушено права та інтереси позивача оскаржуваними нею діями судді ОСОБА_3 та у позовній заяві відсутні обґрунтування щодо цієї позовної вимоги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем 21.11.2022 подано до суду заяву про усунення недоліків, згідно якої позивач вважає, що її позовна заява не містила недоліків, тому суд протиправно залишив її без руху, а позивачем, на її думку, до матеріалів позову надано документ, який підтверджує її важкий матеріальний стану та зазначено, що вищевказана поведінка судді буде предметом звернення до компетентних органів щодо звільнення судді з посади.

Проте, звертає увагу на те, що поданою до суду заявою від 21.11.2022 позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, нею лише зазначено про небажання їх усувати, а твердження позивача про те, що вона буде звертатись до компетентних органів щодо звільнення судді з посади - суддя розцінює як вплив на суддю у будь-якій формі (вказівка, погроза, критика судді тощо) з метою схилити його до вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення, зокрема, для відкриття провадження у справі за її позовом.

Отже, станом на 28.11.2022 позивачем не усунуто всі недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 09.11.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки вимоги ухвали судді Черкаського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений суддею строк позивачем не виконані, така позовна заява підлягає поверненню.

Повернення позовної заяви, згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль