Справа № 420/17840/22
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення зайво виплаченого грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , в якій просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції зайво виплачене грошове забезпечення за період невиходу на службу та за невідпрацьований час у місяці звільнення у розмірі 4822,65 (чотири тисячі вісімсот двадцять дві гривні, шістдесят п`ять копійок).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Наказу по особовому складу № 815 о/с від 01.06.2022 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0006366), інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону було звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01 червня 2022 року в поліції із відрахуванням грошового забезпечення за 2 доби надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Відповідачеві було надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2022 рік та ним використану у кількості 15 діб, однак, відпрацьовано у 2022 році було за 13 днів відпустки. Згідно з розрахунком зайво виплаченого грошового забезпечення за період невиходу на службу та за невідпрацьований час у місяці звільнення, проведеного ВОП УФЗБО вбачається, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Департаментом патрульної поліції становить 4822,65 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять дві гривні шістдесят п`ять копійок).

Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. ( ст. 258 КАС України).

Обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (далі- УПП в Херсонській області ДПП).

03.05.2022 за вх. № 18035 до УМАЗ ДПП надійшла доповідна записка начальника УПП в Херсонській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_2 (вих. Від 03.05.2022 № 2541/41/23-2022) стосовно виявленого факту порушення службової дисципліни у діях в тому числі Відповідача, що виразилось у невиході на службу без поважних причин у період дії воєнного стану з 23.04.2022 по 03.05.2022.

У подальшому за вказаним фактом було проведено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни відповідачем, що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 23.04.2022 до 03.05.2022.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2,4,5,8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до Відповідача Наказом Департаменту патрульної поліції № 288 від 19.05.2022 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до Наказу по особовому складу № 815 о/с від 01.06.2022 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції було звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 01 червня 2022 року.

Із вказаними вище наказами відповідача ознайомлено належним чином, наказ ДПП № 815 о/с від 01.06.2022 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції не скасовано, Відповідачем зазначений наказ в установленому законом порядку не оскаржений.

Відповідно до п. 67 Наказу Департаменту патрульної поліції № 287 від 19.05.2022 Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції доручено здійснити перерахунок та утримання грошового забезпечення, виплаченого особам, які притягаються до дисциплінарної відповідальності, за час фактичних прогулів з 23.04.2022 до 03.05.2022.

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідач був відсутній на службі без поважних причин з 23.04.2022 до 03.05.2022, а наказ Наказу Департаменту патрульної поліції №287 у якому містилась вимога про здійснення перерахунку та утримання грошового забезпечення за час фактичних прогулів з 23.04.2022 до 03.05.2022 був виданий 19.05.2022.

Тобто за час фактичних прогулів відповідачем було у повному обсязі отримано грошове забезпечення, у зв`язку з чим виникла необхідність проведення перерахунку грошового забезпечення виданого відповідачу та стягнення суми зайво виплаченого грошового забезпечення з відповідача.

Відповідно до Наказу по особовому складу № 1778 о/с від 14.12.2021 року відповідачу надано частину щорічної оплачуваної відпустки строком з 10.01.2022 по 24.01.2022.

Тобто, відповідачу надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2022 рік згідно з вимогами частини першої статті 92 Закону України «Про Національну поліцію» у кількості 15 діб.

Відповідно до Наказу по особовому складу № 815 о/с від 01.06.2022 року інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції було звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 01 червня 2022 року в поліції із відрахуванням грошового забезпечення за 2 доби надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Відповідачеві було надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2022 рік та ним використану у кількості 15 діб, однак, відпрацьовано у 2022 році було за 13 днів відпустки.

Згідно з розрахунком зайво виплаченого грошового забезпечення за період невиходу на службу та за невідпрацьований час у місяці звільнення, проведеного ВОП УФЗБО вбачається, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Департаментом патрульної поліції становить 4822,65 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять дві гривні шістдесят п`ять копійок).

Таким чином, на момент звернення позивача до суду борг відповідача перед ДПП складає 4822,65 грн. та добровільно відповідачем не сплачений.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України Про Національну поліцію.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України. прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Також, ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до вимог ст.60 Закону України «Про Національну поліцію», відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції. регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно із п.4 ч.10 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до ч.1,2 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п.1 розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення Поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 вбачається, що цей Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО).

Згідно п.8 розділу 1 вищезазначеного Порядку вбачається, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

Якщо працівник був відсутній на робочому місці без поважних причин повний календарний місяць, за який здійснюються розрахунки щодо нарахування заробітної плати, то заробітна плата (основна посадовий оклад, тарифна ставка, оклад) працівникові за цей місяць не нараховується. Якщо працівник був відсутній на робочому місці без поважних причин окремі дні (години), то основна заробітна плата нараховується виходячи з відпрацьованого працівником робочого часу (фактично виконаної роботи).

Згідно п.9 ст.93 Закону України «Про Національну поліції» поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційна з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Висновки суду.

Так, судом встановлено, що відповідно до Наказу по особовому складу № 1778 о/с від 14.12.2021 року відповідачу надано частину щорічної оплачуваної відпустки строком з 10.01.2022 по 24.01.2022. Тобто, відповідачу надано основну та додаткову за стаж служби в поліції щорічну чергову оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 15 діб (невикористана частина 15 діб).

Відповідно до Наказу по особовому складу № 815 о/с від 01.06.2022 року інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції було звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 01 червня 2022 року в поліції із відрахуванням грошового забезпечення за 2 доби надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Відповідачеві було надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2022 рік та ним використану у кількості 15 діб, однак, відпрацьовано у 2022 році було за 13 днів відпустки.

Тобто, відповідачу нараховано грошове забезпечення за 2 доби надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За змістом частини першої статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Таким чином, суд дійшов виноску, що у відповідача виник обов`язок у поверненні безпідставно набутого грошового забезпечення позивачу у розмірі 4822,65 грн.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов в цій частині слід задовольнити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного вбачається, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення зайво виплаченого грошового забезпечення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) зайво виплачене грошове забезпечення за період невиходу на службу та за невідпрацьований час у місяці звільнення у розмірі 4822,65 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять дві гривні шістдесят п`ять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко