Справа № 460/32043/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2023 року м. Рівне №460/32043/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження без участі представників сторін, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) звернулося до суду з позовом до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом), в якому просило суд стягнути податковий борг.

Позов обґрунтовано тим, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 51958,45 грн. за несвоєчасну сплату податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Вказано, що дана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 30.10.2017 року № 2456-52, від 30.06.2020 № 0-1702 та від 17.05.2021 № 0-1702. Також позивач стверджує, що з моменту виникнення податкового боргу він не переривався, що підтверджується поданими позивачем разом із позовом копією ІКП з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. З наведеного просило позов задовольнити.

Відповідач, у строк встановлений судом, подав відзив на адміністративний позов та вказав, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником, а будівля телятника, яка йому належить на праві приватної власності відноситься до певного класу та використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, зазначив, що вказаний об`єкт нежитлової нерухомості відповідно до абзацу ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.09.2022 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув, відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 25.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

24.11.2022 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправними та скасувати податкову вимогу форми «Ф» № 2047-17 від 02.02.2018, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Ф» № 2456-52 від 30.10.2017, форми «Ф» № 0-1702 від 30.06.2020 та форми «Ф» № 0-1702 від 17.05.2021;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області виключити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 запис (операцію) про нарахування податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (податковий період 2017-2021 роки).

В обґрунтування зустрічного позову, вказано, що прийняті контролюючим органом податкова вимога та податкові повідомлення-рішення не базуються на нормах чинного законодавства України та фактичних матеріалах справи, не у спосіб, закріплений Податковим кодексом України. Вказав, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником, а будівля телятника, яка йому належить на праві приватної власності, використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, зазначив, що вказаний об`єкт нежитлової нерухомості відповідно до абзацу ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, а податкова вимога та податкові повідомлення-рішення контролюючого органу є протиправними та підлягають скасуванню. З наведеного просив задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою суду від 25.11.2022 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №460/32043/22. Розгляд справи ухвалено провести за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Головним управління ДПС у Рівненській області подано до суду відзив на зустрічний позов, в якому вказувалось про те, що за фізичною особою ОСОБА_1 обліковуються два нежитлові приміщення, які є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. Згідно спірних податкових повідомлень-рішень податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховано контролюючим органом по об`єкту склад будівельних матеріалів площею 741,5 м. кв., що розташований з адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки дана будівля не може використовуватися сільськогосподарським товаровиробником безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, то вказане нежитлове приміщення є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, а пільги передбачені абзацом ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України до нього не застосовуються. Таким чином, спірні податкова вимога та податкові повідомлення-рішення є правомірними. Беручи до уваги наведене, відповідач за зустрічним позовом вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Інші заяви по суті спору від учасників справи не надходили.

Ухвалою суду від 14.12.2022 підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті призначено на 09.01.2023.

Ухвалою суду від 09.01.2023 відкладено розгляд справи до 30.01.2023.

Ухвалою суду від 30.01.2023 відкладено розгляд справи до 08.02.2023.

В судове засідання призначене на 08.02.2023, учасники справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. Учасники справи подали клопотання про розгляд справи без їх участі у письмовому провадженні.

Випадків, визначених пунктами 1-3, 5 частини другої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом не встановлено, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, перешкоди для розгляду справи, передбачені статтею 205 КАС України - відсутні, та враховуючи подані клопотання учасників справи і приписи ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалою від 08.02.2023 вирішив розгляд справи провести у письмовому провадженні, за наявними у суду матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області.

Судом встановлено, що за даними обліку контролюючого органу за ОСОБА_1 рахується податковий борг в загальному розмірі 51958,45 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300).

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про стан розрахунків з бюджетом, детальним розрахунком податкового боргу, інтегрованою карткою платника податків.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 13.10.2022 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) належать на праві власності такі об`єкти нежитлової нерухомості:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, будівля, Склад будівельних матеріалів, загальною площею 741, 5 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Реєстраційний номер майна 35478124, нежитлова будівля, приміщення телятника (ферма № 2), загальною площею 744, 9 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини також підтверджено копіями технічного паспорту на будівлю телятника, витягу про державну реєстрацію прав, рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07.11.2011 у справі № 2-767/11.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 30.10. 2017 року № 2456-52, від 30.06.2020 № 0-1702 та від 17.05.2021 № 0-1702, згідно з якими визначило позивачу грошове зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300)" на загальну суму 51958,45 грн. за 2016, 2019 та 2020 роки, відповідно.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були надіслані контролюючим органом рекомендованими листами із повідомленням за податковою адресою платника податку ОСОБА_1 .

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6.3 ст. 6 Податкового кодексу України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Згідно з п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, яким була викладена в новій редакції стаття 266 Податкового кодексу України - "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з абзацом 2 підпункту ґ) пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України).

Приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З системного аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що у разі наявності об`єкта оподаткування з податку на нерухоме майно, платник податку, зобов`язаний сплатити суму податку обчисленого контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Разом з тим, звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт «г» пункту 30.9 статті 30 ПК України).

Відповідно до пункту 30.2 цієї статті 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Відповідно до абзацу ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

З системного аналізу зазначеної норми права суд дійшов висновку, що законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

До аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 01.10.2019 по справі № 0340/1905/18, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, будівля телятника, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , відносяться до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127), клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності та не є об`єктом оподаткування згідно абзацу ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Разом з тим, як зазначено відповідачем за зустрічним позовом у відзиві на зустрічний позов згідно розрахунку податку на нерухоме майно, Головним управлінням ДПС у Рівненській області відповідно до спірних податкових повідомлень-рішень було визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) за 2016, 2019 та 2020 рік по об`єкту нежитлової нерухомості - Склад будівельних матеріалів, загальною площею 741, 5 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Жодних доказів щодо наявності податкових пільг по вказаному об`єкту нежитлової нерухомості ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено.

Як зазначено вище судом, у разі наявності об`єкта оподаткування з податку на нерухоме майно, платник податку, зобов`язаний сплатити суму податку обчисленого контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Оскільки, у даному випадку, судом встановлено наявність об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, то дії контролюючого органу щодо визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно для ОСОБА_1 відповідають чинному законодавству, а податкові повідомлення-рішення від 30.10. 2017 року № 2456-52, від 30.06.2020 № 0-1702 та від 17.05.2021 № 0-1702 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 51958,45 грн. є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач за зустрічним позовом, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач за зустрічним позовом не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача за зустрічним позовом є необґрунтовані до задоволення не підлягають.

Разом з тим, відповідно пп.16.1.4 п.16.1ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як закріплено у п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідач суму податкового зобов`язання в строки, установлені законом, не сплатив. З метою погашення податкового боргу Головним управлінням ДПС у Рівненській області було сформовано та надіслано відповідачу в порядку, встановленому пунктом 42.2 статті 42 ПК України, податкову вимогу форми "Ф" від 02.02.2018 №2047-17 на загальну суму податкового боргу 20435,74 грн.

Зазначена податкова вимога в судовому або адміністративному порядку не скасована.

Таким чином, в ході судового розгляду адміністративної справи суд встановив, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 51958,45 грн., а саме: заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) за 2016, 2019 та 2020 роки, по об`єкту нежитлової нерухомості - Склад будівельних матеріалів, загальною площею 741, 5 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .. Доказів сплати податкового боргу до бюджету відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Стаття 67 Конституції України встановлює обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Як закріплено у п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Рівненській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати по справі відповідно до ст. 139 КАС України на користь сторін не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 51958,45 грн. та перерахувати на рахунок UA0017483, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , одержувач: ГУК у Рівн.обл/Каноницька тг/18010300.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 лютого 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Д.П. Зозуля