Справа № 240/3509/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого суду)

14 лютого 2023 року м. Житомир

справа № 240/3509/23

категорія 108020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., розглянувши питання про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати повністю постанову №0359/101000/22 від 20 січня 2023 року у справі про порушення митних правил №UA101020/2021/005115, якою декларанта ТОВ «ЗМК «УКРСТАЛЬ ЖИТОМИР» ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 480 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.)

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.5 ст.125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Зокрема, глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Так, у статті 20 цієї глави КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Матеріали позовної заяви свідчать, що позивачем оскаржується постанова від 20 січня 2023 року №0359/101000/22 у справі про порушення митних правил №UA101020/2021/005115, відповідно до якої директора ТОВ «ЗМК «УКРСТАЛЬ ЖИТОМИР» ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 480 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Суд звертає увагу, що провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду у справах про порушення митних правил здійснюється у порядку передбаченому Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Розділом XIX Митного кодексу України визначено порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 529 МК України визначено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, розгляд спорів з приводу рішень, дій чи бездіяльності митних органів у справах про порушення митних правил, віднесено до компетенції місцевих судів як адміністративних та не належать до компетенції окружних адміністративних судів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на системний аналіз вищевикладених правових норм слідує, що однією з підстав для передачі справи на розгляд до іншого адміністративного суду є порушення позивачем правил підсудності. При цьому, вирішення питання щодо передачі адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду можливо як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд враховує, що предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої відповідно до статті 318 КАС України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Підсумовуючи наведене суд вказує, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому предметно не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За змістом положень ч.ч. 5, 6 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивач зареєстрований за адресою (вказана в позовній заяві): АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, з метою недопущення порушень правил предметної та територіальної юрисдикції, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, необхідно передати до Корольовського районного суду м.Житомира (Соборна площа, 1, Житомир, Житомирська область, 10002).

Керуючись статтями 19-20, 25, 29, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1.Передати адміністративну справу № 240/3509/23 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови на розгляд Корольовського районного суду м.Житомира, як адміністративного суду.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко