Справа № 420/17682/22
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 77 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року, щодо відмови здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 року по дату перерахунку пенсії, щодо відмови в нарахуванні і виплаті компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої нарахованої ОСОБА_1 пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019 року новий перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеній у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів, здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 по дату перерахунку, нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії за весь період з 01.12.2019 року до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Ухвалою суду від 12.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до змісту позову та доданих до нього матеріалів позиція позивача обґрунтовується наступним. З листопада 2010 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 77% грошового забезпечення. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області на сьогоднішній день. Держаною установою «Територіальне медичне об`єлнання МВС України по Запорізькій області» 10.08.2021 року виготовило довідку № 33/28-2096, яка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для перерахунку пенсії з 01.12.2019. Проте відповідач листом від 16.11.2021 року в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки Держаної установи «Територіальне медичне об`єлнання МВС України по Запорізькій області» від 10.08.2021 року № 33/28-2096, відмовив. Позивач вважає, що при визначені розміру пенсії відповідачем безпідставно зменшено з 77 % від грошового забезпечення на 70 % грошового забезпечення, чим порушені гарантовані Конституцією права та допущено порушення вимог законодавства України.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що розмір пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на момент призначення обчислювався з розрахунку 77% грошового забезпечення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» від 11.11.2015 № 988 право на перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі зміною посадового окладу виникло 01.12.2019 року, основний розмір пенсії встановлено 70% грошового забезпечення відповідно до вимог діючого на цей час законодавства. У 2019 році позивачу проведено перерахунок пенсії вже на підставі видів грошового забезпечення діючих поліцейських, тому застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок станом на 01.12.2019. Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 08.10,08р. № 20-рп/2008 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту "б" підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (справа про страхові виплати) (п. 5) види і розміри соціальних послуг та виплат потерпілим... встановлюються державою з урахуванням її фінансових можливостей. Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. В даному випадку внесенням змін до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 р. №2262 зменшенням максимального розміру пенсії до 70% грошового забезпечення право позивача на пенсію не скасоване., тоді як обмеження максимального розміру пенсії було закладено у статті 13 Закону і в первісній редакції. Вказаними змінами не відбулося звуження обсягу існуючого права позивача на призначення пенсії. Так само і не було факту скасування чи звуження обсягу досягнутих прав за критеріями, зазначеними у рішенні Конституційного Суду України від 22.09.05р. № 5-рп/2005. Згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 2262, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Максимальний розмір пенсії після проведення перерахунку відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ, в листопаді 2010 року був звільнений у відставку, вислуга років становила 29 років. Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу призначена пенсія за вислугу років, при цьому розмір пенсії встановлений 77 % грошового забезпечення, оскільки вислуга років становила 29 років.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області на сьогоднішній день.

06 травня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом по справі 420/25579/21 постановлено рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» № 33/28-2096 від 10.08.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Зазначене рішення набрало законної сили 13 червня 2022 року.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області в серпні 2022 року був зроблений перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

При проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 розмір пенсії був обчислений з 70% грошового забезпечення (а не 77% як при призначенні пенсії).

07 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням надати інформацію про підстави невиплати всієї суми нарахованої пенсії та надати копії перерахунків пенсії з 01.12.2019 та розрахунку доплати пенсії за період з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, які були здійснені на виконання рішення суду Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 по справі 420/25579/21.

28 вересня 2022 року позивач отримав відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, з якої вбачається, що згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 2262, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

08 жовтня 2022 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою з проханням виплатити суму всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019по дату перерахунку, разом з ти здійснити виплату компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум нарахованої пенсії.

16 листопада 2022 року позивач отримав відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій відповідач відмовив виплатити суму всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 по дату перерахунку, та здійснити виплату компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум нарахованої пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

01.05.2014 року набрав чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким було внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме зазначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

21.02.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Згідно з ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач був звільнений з військової служби та мав 29 років вислуги для призначення пенсії, тому на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому було призначено пенсію у розмірі 77 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, законодавча зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення виплати позивачу пенсії. Разом з цим, відповідач перерахував з 01.12.2019 пенсію позивачу з нового розміру грошового забезпечення, однак розмір перерахованої пенсії визначив з 70 % грошового забезпечення, незважаючи на те, що її розмір обчислювався на той час з 77 % грошового забезпечення.

Суд зазначає, що внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тотожна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 642/3284/17, від 31.01.2018 року у справі № 523/4930/15-а, від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17, від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17.

Крім того, суд зазначає, що статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачено зменшення розміру пенсії, обчисленого у відсотках грошового забезпечення в залежності від вислуги років військовослужбовця, під час проведення чергового перерахунку пенсії внаслідок законодавчого зменшення максимального розміру пенсій за вислугу років, яке відбулося після звільнення військовослужбовця зі служби та призначення й виплати йому пенсії. Аналогічно, не містять відповідних норм щодо зменшення розміру раніше призначеної пенсії під час проведення її перерахунку й інші нормативно-правові акти, якими регламентований порядок перерахунку пенсії, зокрема Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

Таким чином, призначена та виплачувана позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 77 % грошового забезпечення не підлягала зменшенню під час проведення перерахунку його пенсії 01.12.2019 (яке відбулось внаслідок зміни видів та розмірів грошових виплат відповідної категорії військовослужбовців), адже це не передбачено законом.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 року у зразковій адміністративній справі № 240/5401/18 позов ОСОБА_2 було задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83 % до 70 % сум грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у зразковій адміністративній справі № 240/5401/18 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019 року залишено без змін.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Верховний Суд у вказаному рішенні дійшов наступних висновків: при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії, тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обмеження з 01.12.2019 пенсії за вислугу років позивача розміром 70 % грошового забезпечення є протиправними.

Що стосується доводів відповідача у відзиві на позовну заяву щодо правомірності дій по обмеженню з 01.12.2019 розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, то суд. дослідивши матеріали справи, не встановив такого обмеження.

Оскільки перерахунок пенсії позивачу проведений невірно з вини органів Пенсійного фонду України, тому у суду відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум. Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Щодо вимог позивача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії за весь період з 01.12.2019 року до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», суд дійшов наступного.

Порядок виплати компенсації визначено Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (далі Закон № 2050) та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" від 21.02.2001 № 159.

Відповідно до статті 1 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Статтею 2 Закону № 2250 визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина 2 статті 2 Закону № 2050). Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основними умовами для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050 та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та факт виплати нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Суд зауважує, що за встановленими обставинами спір щодо нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату пенсії у цій справі відсутній, оскільки, відповідач ще не нарахував та не виплатив донараховану частину пенсії. Пунктом 5 Порядку встановлено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені при здійсненні такого перерахунку.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачу відшкодовуються судові витрати по сплату судового збору в сумі 496 грн. 20 коп. за рахунок відповідача..

Керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 155, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 77 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів, здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 по дату перерахунку.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код ЄДРПОУ 20490012) за рахунок бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість ) гривень 20 коп.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до Пятого апеляційного адміністратвиного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Хом`якова