Справа № 580/5660/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року справа № 580/5660/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку заборгованості з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень, нарахованої на користь позивача відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 07.07.2022 №10 в частині перерахунку заборгованості з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень, нарахованої на користь позивача відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року у справі 580/1797/20;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати з правової допомоги в розмірі 5 000,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що після звільнення з посади судді у неї виник спір про розмір довічного грошового утримання, який був вирішений рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20, яке було залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020, згідно з яким відповідача зобов`язано провести перерахунок довічного грошового утримання позивача, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 90%. Відповідач вчинив дії з часткового виконання рішення суду. Так, листом від 04.01.2021 відповідач повідомив позивача про проведення перерахунку довічного грошового утримання, а також донарахування грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в сумі 548 948,17 грн., які виплачені не були. Надалі постановою Верховного Суду від 23.06.2022 рішення і постанова судів попередніх інстанцій у справі 580/1797/20 були частково скасовані, зокрема, суд касаційної інстанції вказав на помилковість застосування відсоткової ставки 90% при обрахунку довічного грошового утримання. На підставі цієї постанови відповідач здійснив перерахунок довічного грошового утримання, виходячи зі зниженої відсоткової ставки 58%. Розмір заборгованості за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 внаслідок застосування зниженої відсоткової ставки (58% замість 90%) склав 158 585,03 грн.

У подальшому, позивач оскаржила у судовому порядку також і правомірність застосування відповідачем ставки 58% під час перерахунку її довічного грошового утримання, позаяк відповідач не зарахував до її суддівського стажу окремі періоди. Цей спір, вказує позивач, наразі неостаточно вирішений рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі 580/4023/22. В цьому рішенні суд визнав протиправним незарахування відповідачем до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, половину періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. Мечникова з 01.09.1987 до і 19.06.1992 та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці зі збільшенням на 2% грошового утримання за кожний рік роботи з урахуванням стажу понад 20 років. Таким чином, на думку позивача, наразі рішенням суду встановлено, що застосування ставки 58% у будь-якому випадку було незаконним через неповне врахування відповідачем суддівського стажу позивача при її визначенні. На це рішення суду наразі подано апеляційну скаргу. На підставі викладеного позивач вважає, що є підстави для стягнення заборгованості із довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 у повному розмірі 548 948,17 грн. Тому, позивач вважає, що у даній справі сам по собі факт часткового скасування рішення суду у справі 580/1797/20 не означає, що позивач не має права на отримання вже нарахованих на виконання рішення суду від 03.09.2020 коштів, адже підстави для повороту його виконання не настали. Таким чином, в даному випадку відповідач, протиправно вчинивши поворот виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20, скасував частину заборгованості з довічного грошового утримання у розмірі 390 363,14 гривень. Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

12.12.2022 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що у даній справі спір виник у зв`язку з тим, що відповідач повинен був здійснити виплату вже нарахованої заборгованості за судовим рішенням у справі 580/1797/20. При цьому, відповідач не заперечує вчинення ним повороту виконання рішень у зазначеній справі, адже відповідач, оспорюючи тлумачення статті 381 КАС України, вказує на можливість її застосування до нарахованої заборгованості за рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі 580/1797/20. Крім того, довічне грошове утримання судді підпадає під визначення "інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів", наведеного в стаття 381 КАС України, адже це утримання є періодичним платежем, що виплачується органами ПФУ. Довічне грошове утримання судді хоча й не є пенсією у традиційному сенсі, але фактично заміняє її для суддів у відставці, адже вони отримуючи довічне грошове утримання пенсію окремо не отримують.

13.12.2022 до суду надійшла відповідь на відзив аналогічного змісту відповіді на відзив, яка надійшла 12.12.2022.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 15.12.2022 відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі № 580/1797/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020, Головним управлінням 29.12.2020 проведено перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 згідно довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 № 04-402/20 та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 90%. Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями судів, Головне управління 11.01.2021 подало касаційну скаргу. Постановою Верховного Суду від 23.06.2022 касаційну скаргу Головного управління задоволено частково. На виконання зазначеної постанови суду касаційної інстанції Головним управлінням проведено із 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 № 04-402/20. Після перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 62 177,16 грн. (107 202,00 грн. х 58%). Доплата за період із 19.02.2020 до 31.01.2021 становить 158 585,03 грн. Також відповідач зазначає, що предметом спору у справі № 580/1797/20 є право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, а не присудження конкретно визначеної суми щомісячного довічного грошового утримання. Тому, положення статті 381 КАС України щодо неможливості повороту виконання рішення суду до спірних правовідносин не застосовуються. Зміна суми нарахованої на виконання рішення суду у справі № 580/1797/20 стала результатом виконанням Головним управлінням постанови Верховного Суду. Тому, вказує відповідач, дії Головного управління вчиненні на виконання рішень судів у справі № 580/1797/20 на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним з

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20 встановлено, що відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 11.04.2019 №1123/0/15-19 у зв`язку з поданням заяви про відставку позивачку звільнено з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у відставку. З 30.09.2019 позивачка отримувала щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI. З 01.01.2020 розмір довічного грошового утримання позивачки складає 48 240,90 грн, що обчислено відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 17.01.2020. У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 27.02.2020 позивачка звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 № 04-402/20. Рішенням пенсійного органу від 05.03.2020 № 1742 позивачці відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі заяви від 27.02.2020. Позивачка, вважаючи відмову відповідача протиправною, звернулася до суду з позовом за захистом порушеного права власності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 згідно довідки виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 №04-402/20 та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 90 % та виплатити з урахуванням різниці, що виплачена за цей період.

На виконання зазначеного рішення відповідач 29.12.2020 провів перерахунок довічного грошового утримання позивача згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 04-402/20 від 25.02.2020 та рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 90%. Позивачу було донараховано грошове утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в сумі 548 948,17 грн.

Постановою Верховного Суду від 23.06.2022 частково задоволено касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 й постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 , згідно з довідкою, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 № 04-402/20 та рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, починаючи з 19.02.2020, у розмірі 90 % та виплатити з урахуванням різниці, що виплачена за цей період. Ухвалено в цій частині нове рішення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 на підставі довідки №04-402/20 від 25.02.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області, та здійснити виплату з урахуванням сплачених сум у відповідності до Закону № 1402-VIII. В решті судові рішення залишено без змін.

Відповідно до перерахунку пенсії від 07.07.2022 Головне управління прийняло рішення № 10 від 07.07.2022 на виконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 580/1797/20 та провело із 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 04-402/20 від 25.02.2020. Після перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 62 177,16 грн. (107 202,00 грн. х 58%). Доплата за період із 19.02.2020 до 31.01.2021 становить 158 585,03 грн.

Позивач звернулася до відповідача із заявами від 13.07.2022, від 01.08.2022 та від 22.07.2022 щодо виконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 580/1797/20.

Відповідач листом №4338-4081/Р-03/8-2300/22 від 12.08.2022 повідомив позивача, що на виконання постанови Верховного суду від 23.06.2022 у справі №580/1797/20 позивачу із 19.02.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 № 04-402/20. Після перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 62 177,16 грн. (107 202,00 грн. х 58%). Доплата за період із 19.02.2020 до 31.01.2021 становить 158 585,03 грн. Відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди визначено згідно із пунктом 3 статті 142 Закону № 1402, що діє на дату перерахунку розміру пенсії позивача, - 58% (за 20 років - 50%, понад 20 років - 4 роки х 2% = 8%, 50% + 8% = 58%).

Позивач, вважаючи, що відповідач, донарахувавши на виконання рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 (справа № 580/1797/20) довічне грошове утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в сумі 548 948,17 грн, а в подальшому на виконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 (справа № 580/1797/20) здійснив такий же перерахунок, виходячи з іншої відсоткової ставки, та зменшив суму заборгованості, нарахувавши її в сумі 158 585,03 грн, безпідставно вчинив поворот виконання рішення, а тому є підстави для стягнення заборгованості із довічного грошового утримання у повному розмірі, а саме 548 948,17 грн. У зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.

Рішенням суду від 12.10.2022 у справі № 580/4023/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. Мечникова з 01.09.1987 до 19.06.1992 та здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збільшенням на 2% грошового утримання за кожний рік роботи з урахуванням стажу понад 20 років з 23.06.2022, а також виплатити різницю між нарахованою та фактично отриманими сумами.

Ухвалою від 10.02.2023 закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо перерахунку заборгованості з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень, нарахованої на користь позивача відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20;

- стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень.

Відтак, предметом розгляду у даній справі є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 07.07.2022 №10 в частині перерахунку заборгованості з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень, нарахованої на користь позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням є підставою для звільнення судді (п. 4 ч. 5 ст. 126 Конституції України).

На час звільнення позивачки у відставку діяв Закон України від 02.06.2016 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон №1402-VІІІ).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 359 КАС України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Як встановив суд, постановою Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 580/1797/20 частково задоволено касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 й постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 , згідно з довідкою, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.02.2020 № 04-402/20 та рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, починаючи з 19.02.2020, у розмірі 90 % та виплатити з урахуванням різниці, що виплачена за цей період. Ухвалено в цій частині нове рішення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 на підставі довідки №04-402/20 від 25.02.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області, та здійснити виплату з урахуванням сплачених сум у відповідності до Закону № 1402-VIII. В решті судові рішення залишено без змін.

На виконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 580/1797/20 згідно з перерахунком пенсії від 07.07.2022 Головне управління прийняло рішення № 10 від 07.07.2022 та провело із 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 04-402/20 від 25.02.2020. Після перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 62 177,16 грн. (107 202,00 грн. х 58%). Доплата за період із 19.02.2020 до 31.01.2021 становить 158 585,03 грн.

Твердження позивача про те, що відповідач, незаконно застосував при перерахунку довічного грошового утримання відсоткову ставку 58% у зв`язку з неповним врахування суддівського стажу позивача при її визначенні, адже рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі 580/4023/22 суд визнав протиправним незарахування відповідачем до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, половину періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. Мечникова з 01.09.1987 до і 9.06.1992 та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці зі збільшенням на 2% грошового утримання за кожний рік роботи з урахуванням стажу понад 20 років, суд вважає безпідставним, з огляду на таке.

Так, рішенням суду від 12.10.2022 у справі 580/4023/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. Мечникова з 01.09.1987 до 19.06.1992 та здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збільшенням на 2% грошового утримання за кожний рік роботи з урахуванням стажу понад 20 років з 23.06.2022, а також виплатити різницю між нарахованою та фактично отриманими сумами.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі 580/4023/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 - без змін.

Відтак, відповідно до відомостей АСДС рішення суду від 12.10.2022 у справі 580/4023/22 набрало законної сили 23.12.2022.

Разом з тим, спірне у даній справі рішення № 10 за результатами перерахунку довічного грошового утримання позивача на виконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 580/1797/20 було прийнято Головним управлінням 07.07.2022.

Таким чином, перерахунок довічного грошового утримання був здійснений пенсійним органом 07.07.2022 на виконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 580/1797/20, тобто до ухваленння судом рішенням від 12.10.2022 у справі 580/4023/22, яким позивачу зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину періоду навчання.

При цьому, відповідач буде зобов`язаний здійснити перерахунок довічного грошового утримання на підставі, зокрема, рішенням суду від 12.10.2022 у справі 580/4023/22 в порядку, встановленому законом.

Крім того, посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.09.2020 у справі № 818/678/17, суд вважає помилковим, оскільки правовідносини у цій справі (№580/5660/22) і у справі, на яку посилається позивач, виникли за різних фактичних обставин та не є подібними за предметною ознакою. Зокрема, у справі № 818/678/17 Державна казначейська служба України звернулася із заявою про поворот виконання рішення суду постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі №818/678/17.

Також суд вважає необгрунтованим твердження позивача про те, що відповідач, здійснивши перерахунок довічного грошового утримання на виконання судового рішення касаційного суду, зменшивши суму порівняно з нарахованою до перегляду касаційною інстанцією на виконання рішення суду у справі № 580/1797/20, фактично допустив поворот виконання рішення.

Так, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено спеціальний порядок повороту виконання судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Суд врахував, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Головне управління зверталося до суду із заявою в порядку ст. 380 КАС України.

При цьому, слід врахувати, що хоча відповідач на виконання рішення суду від 03.09.2020 у справі № 580/1797/20 і донарахував позивачу грошове утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в сумі 548 948,17 грн, однак ці кошти не були фактично перераховані (виплачені) позивачу.

Зі змісту ч. 5 ст. 380 КАС України, відповідно до якої до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем, випливає, що законодавець встановив спеціальний порядок повороту виконання судових рішень у разі виникнення необхідності, зокрема, повернення саме стягнутих грошових сум за раніше прийнятим рішенням.

Відтак, суд дійшов висновку, що зміна суми донарахованого грошового утримання на виконання судовий рішень у справі № 580/1797/20 є результатом належного виконання Головним управлінням остаточного судового рішення - постанови Верховного Суду від 23.06.2022. Про що вірно зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву.

Відповідно, положення ст. 381 КАС України щодо повороту виконання рішення суду до спірних правовідносин не застосовувалися.

Тому, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для невиконання постанови Верховного Суду від 23.06.2022 у справі 580/1797/20, відтак рішення Головного управління №10 від 07.07.2022 в частині перерахунку заборгованості з довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 в розмірі 548 948,17 гривень, нарахованої на користь позивача відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі 580/1797/20 є правомірним та прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ