Справа № 380/8498/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року

справа №380/8498/22

провадження № П/380/8558/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Равлюка Т.І., представника відповідача Думич І.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (позивачка, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (відповідач, ГУ ДПС у Львівській області) з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 21.03.2019 №15082/10/50.13-07;

- зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку першої групи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Зі пояснень представника позивачки на стадії судового розгляду справи та змісту поданих ним заяв по суті спору (а.с.1-4,110-111) вбачається таке: позивачка заперечує факт існування у неї податкового боргу впродовж двох кварталів поспіль, тому стверджує, що контролюючий орган безпідставно прийняв оскаржене рішення. Наполягає, що не отримувала від контролюючого органу ані оскарженого рішення, ані будь-яких податкових повідомлень-рішень, що могли б мати наслідком узгодження грошових зобов`язань по сплаті податків та зборів та, як наслідок, зумовити виникнення податкового боргу; також ОСОБА_1 не надходила податкова вимога про сплату податкового боргу. Представник позивачки звертає увагу суду на те, що відповідач не зафіксував факту порушення позивачкою правил перебування на спрощеній системі оподаткування у встановлений пунктом 11 статті 299 Податкового кодексу України (далі ПК України) спосіб, а саме в акті перевірки платника податків. Замість проведення перевірки та належного встановлення обставин своєчасної сплати підприємцем податкових зобов`язань з єдиного податку, контролюючий орган при прийнятті оскарженого рішення керувався лише відомостями інтегрованої картки платника (далі ІКП), що містять очевидно помилкові дані про наявність в позивачки податкового боргу. Контролюючий орган також тривалий час (чотири роки) ігнорував податкову звітність по єдиному податку, яку позивачка подавала щороку та декларувала нарахування та сплату ЄСВ за 2018-2021 роки, і лише в липні 2022 року, після звернення з цим позовом до суду, скерував платнику лист про «виявлені розбіжності»; проте такі розбіжності існували, судячи з відомостей ІКП, починаючи з 2018 року. В оскарженому рішенні не вказані два послідовні квартали, в яких у позивачки існував податковий борг на перше число кожного місяця протягом двох послідовних кварталів, що свідчить про його необґрунтованість.

Контролюючий орган на підтвердження підстав прийняття оскарженого рішення контролюючий орган покликається на існування в платника податків податкового боргу станом на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року). На підтвердження існування податкового боргу та як на підставу його виникнення покликається на податкове повідомлення рішення від 24.05.2018 №, відповідно до якого до платника податків застосовано штрафу сумі 1080,50грн. (а.с.63-65,114-115).

Питання щодо дотримання позивачкою строку звернення до суду з цим позовом вирішене в ухвалах суду від 06.07.2022 та від 23.12.2022 (а.с.50, 141).

Суд витребував у відповідача та долучив до матеріалів справи оригінали письмових доказів (зберігаються в окремому конверті до набрання цим рішенням законної сили), на які відповідач покликається на підтвердження фактичних обставин цієї справи.

Відповідач повідомив суд, що не може виконати ухвалу суду та надати докази скерування та/або вручення позивачці податкового повідомлення рішення від 24.05.2018 р. №, оскільки такі в контролюючого органу відсутні.

Суд вислухав промови учасників справи, дослідив зміст та підстави позовних вимог та заперечень на позов, долучені до матеріалів справи письмові та електронні докази (оригінали та письмові копії) і встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 16.05.2008 зареєстрована як фізична особа підприємець (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія ВОЗ №003400 від 16.05.2008 р., а.с.23).

З 01 січня 2012 року ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку першої групи (свідоцтво платника єдиного податку серія А №798608 від 22.05.2012 р., а.с.22).

24.05.2018 контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № (а.с.120) про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій за платежем «Єдиний податок з фізичних осіб» в сумі 1080,50 грн. У контролюючого органу відсутні докази скерування цього рішення платнику податку поштою або докази вручення платнику податків під розписку (відповідні графи цього рішення про особисте вручення порожні, не заповнені: «Податкове повідомлення-рішення отримав», «дата», «підпис» «прізвище, ініціали»).

Станом на 16.08.2018 в ІКП позивачки за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» обліковувалася переплата в сумі 206,04 грн. (а.с.82).

19.08.2018 в ІКП ОСОБА_1 внесено відомості про узгоджене податкове зобов`язання з єдиного податку на підставі податкового повідомлення рішення № від 24.05.2018 на загальну суму 1080,50 грн., внаслідок чого утворилася недоїмка та заборгованість в сумі 874,46 грн. (1080,50-206,04). Ця заборгованість погашалася контролюючим органом за рахунок поточних платежів платника податків.

21 березня 2019 року Головне управління ДФС у Львівській області (орган, правонаступником якого є відповідач) прийняло рішення №15082/10/50.13-07 від 21.03.2019 про виключення з реєстру платника єдиного податку ОСОБА_1 (а.с.9), відповідно до змісту якого:

- в графі «подія, яка є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку» - в ОСОБА_1 , що є фізичною особою підприємцем - платником єдиного податку на першій групі, наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (у порядку пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України), сума податкової заборгованості по податку 18050400 «єдиний податок з фізичних осіб» станом на 01.03.2019 становить 43,95 грн.;

- в графі «документ, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку» вказано таке: «що підтверджено інтегрованою карткою платника податку»;

- в графі «підпункт, пункт, стаття та назва законодавчого акта» вказано таке: «керуючись р. 299.10. ст. 299 Податкового кодексу України у випадку, визначеному пп.298.2.3. п.298.2 ст. 298 є підстава для виключення з реєстру платника єдиного податку з 31.03.2019 року»;

- в графі «дата затвердження рішення або інша дата (указати)» вказано таке: «датою виключення з реєстру платника єдиного податку є 31 березня 2019 року».

Контролюючий орган на вимогу суду:

- надав суду докази скерування 26.03.2019 рішення №15082/10/50.13-07 від 21.03.2019 ОСОБА_1 рекомендованим листом (ШКІ 033) з повідомленням про вручення адресату (а.с.18-20,108);

- не надав суду поверненого поштою повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом отримувача або відміткою поштаря про причини невручення поштового відправлення, - з мотивів відсутності таких документів в контролюючого органу.

Сервіс трекінгу поштових відправлень Укрпошти (а.с.17) надає інформацію про відсутність даних про відправлення з ШКІ 033, а на численні запити представника позивачки до підрозділів Укрпошти за місцем проживання позивачки та до міського відділення Укрпошти (а.с.134-139) докази надходження їй поштового відправлення з оскарженим рішенням не здобуто.

За період, в який виникли спірні правовідносини і до дати звернення до суду (2017-2021рр.), ОСОБА_1 щороку подавала до контролюючого органу податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, в яких декларувала показники господарської діяльності для платників єдиного податку першої групи, а також сплату щомісячних авансових внесків за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2017-2021 років (а.с.10-15).

Контролюючий орган прийняв податкову звітність ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку (перша група) за 2017-2021рр. без зауважень, а також обліковував в ІКП сплачені нею щомісяця авансові платежі по єдиному податку (а.с.67-89,96-103).

Після звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом (10.06.2022) контролюючий орган скерував їй лист № 11314/1/6/13-01-24-07 від 01.07.2022 (а.с.61) про те, що «на підставі відомостей баз даних ДПС України виявлено розбіжність між поданими податковими деклараціями (задекларованими доходами) за 2021 рік та системою оподаткування, обліку і звітності», а також повідомив про необхідність «привести податкову звітність у відповідність до норм чинного законодавства».

При вирішенні спору суд керується такими нормами права та враховує висновки Верховного Суду щодо обрання та застосування норм права:

відповідно до пункту 91.2 статті 91 Податкового кодексу України (далі ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 291.4 статті 294 ПК України (в редакції на дату прийняття оскаржуваного рішення) до першої групи платників єдиного податку відносяться фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень.

Відповідно до пп.3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України (в редакції на дату прийняття оскаржуваного рішення) платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

При вирішенні спору суд враховує висновок щодо застосування норм ПК України, викладений в постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №813/1373/16 про те, що контролюючим органом до винесення оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України жодна перевірка не проводилася, акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку станом на 31 грудня 2015 року, не складалося (оскаржене рішення було прийнято на підставі того, що позивач має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що підтверджується інтегрованою карткою платника податку).

У цій справі відповідач визнає, що не проводив перевірки ФОП ОСОБА_1 ; акт перевірки платника податків, у якому були б встановлені обставини існування податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів не складався. Відсутність акта перевірки як документа, що має містити виклад встановлених підчас перевірки обставин та висновки контролюючого органу про порушення платником податків податкового законодавства, перешкоджає з`ясуванню того, які саме два квартали має на увазі відповідач. В оскарженому рішенні стверджується, що факт вчинення ОСОБА_1 податкового правопорушення (несвоєчасна сплата/несплата податкових зобов`язань, внаслідок чого на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів існує податкового боргу) «підтверджено інтегрованою карткою платника податку». Таке формулювання є надто загальним і не дозволяє зрозуміти, які саме податкові періоди має на увазі контролюючий орган. Тому відповідач повинен був щонайменше викласти ці істотні для прийняття оскарженого рішення обставини хоча б тексті самого рішення. Разом з тим, в оскарженому рішенні також не вказані два послідовні квартали, протягом яких у позивача існував податковий борг на перше число кожного місяця. Отже, оскаржене рішення є необґрунтованим.

Відповідач у відзиві стверджує, що станом на 01.03.2019 згідно ІКП у позивачки була наявна заборгованість на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: 1050,66 грн. станом на 01.10.2018, 01.11.2018, 01.12.2018, 01.01.2019, 43,95 грн. станом на 01.02.2019, 01.03.2019.

При цьому підставою обліку в ІКП ОСОБА_1 цього податкового боргу стало внесення 19.08.2018 до даних ІКП відомостей про узгоджене податкове зобов`язання з єдиного податку на підставі податкового повідомлення рішення № від 24.05.2018 на загальну суму 1080,50 грн., внаслідок чого утворилася недоїмка та заборгованість в сумі 874,46 грн. (1080,50-206,04).

Надалі недоїмка станом на 01.10.2018 в розмірі 1050,66 грн., станом на 01.01.2019 р. в розмірі 1050,66 грн., станом на 01.03.2019 р. і на 31.03.2019 р. в розмірі 43,95 грн. обліковувалася в ІКП ОСОБА_1 внаслідок зарахування контролюючим органом сплачених нею поточних платежів в рахунок погашення штрафних санкцій, визначених податкового повідомлення рішення № від 24.05.2018.

Суд повинен дати оцінку цим обставинам (ведення контролюючим органом ІКП позивачки та обґрунтованість внесення 19.08.2018 до ІКП відомостей про узгоджене податкове зобов`язання з єдиного податку в сумі 1080,50 грн. на підставі податкового повідомлення рішення № від 24.05.2018), оскільки відповідно до оскарженого рішення факт вчинення ОСОБА_1 податкового правопорушення підтверджено єдиним доказом ІКП по єдиному податку.

Для цієї оцінки суд аналізує такі релевантні норми права:

1) щодо правових підстав вважати грошове зобов`язання платника податків узгодженим, а у випадку несплати/несвоєчасної сплати податковим боргом.

Аналіз положень ст.ст. 42, 54, 56, 57, 58 ПК України у їх взаємозв`язку дозволяє виділити такі істотні для вирішення цього спору аспекти:

- контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: - невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; - завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; - заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

- податкові повідомлення - рішення, адресовані контролюючим органом платнику податків, вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику);

- у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення;

- визначені контролюючим органом грошові зобов`язання по сплаті податків та зборів вважаються узгодженими, якщо платник податків після отримання податкового повідомлення - рішення не оскаржив їх у адміністративному/судовому порядку у встановлені законом строки;

- оскарження рішення із дотриманням строків, визначених законом, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження; протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили;

- у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу;

- податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

2) щодо правових підстав та порядку ведення обліку податків та зборів

відповідно до пп. 191.1.10 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України, однією з функцій контролюючих органів є забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів.

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС здійснюється згідно із Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За змістом зазначеного Наказу, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Інтегрована картка платника це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в інтегрованій картці платника розрахункових операцій.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в інтегрованій карті платника облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до інтегрованої картки платника, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

Відповідно до положень глави 3, 4 розділу 5 Порядку №422 не пізніше наступного робочого дня після дня вручення платнику податків податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску або отримання інформації про їх вручення працівник структурного підрозділу, який склав документ, вносить дату вручення документа до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР.

Інформація про виявлені заниження податкових зобов`язань в розрізі податкових (звітних) періодів/податкових декларацій (розрахунків) та граничні строки сплати таких зобов`язань враховуються при розрахунку суми пені в ІКП.

Після внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР, інформації про дату вручення податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску облікові показники щодо донарахованих/зменшених органом ДФС грошових зобов`язань, єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування, відмови у бюджетному відшкодуванні, зменшення суми від`ємного значення ПДВ, врахованого у зменшення податкового боргу, одночасно переносяться до ІКП та відображаються датою граничного строку сплати/зменшення з використанням відповідних облікових показників (кодів операцій).

До настання граничного строку сплати/зменшення донараховані/зменшені суми за відсутності процедури адміністративного або судового оскарження не беруть участі у розрахунках.

За умови відсутності інформації про початок процедури адміністративного та/або судового оскарження з дня настання граничного строку сплати/зменшення відповідні донараховані/зменшені суми в ІКП беруть участь у розрахунках.

На підставі інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Оскаржується в судовому порядку").

У разі внесення вказаної інформації: - до настання граничного строку сплати/зменшення суми - відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участь у розрахунках.

Аналогічні за змістом функції та повноваження органів ДПС щодо оперативного обліку податків і зборів містить чинний на дату розгляду справи наказ Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 р. за № 321/35943) «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Суд дійшов таких висновків щодо застосування наведених вище нормативних положень в контексті обставин цієї справи:

1) у випадку визначення грошового зобов`язання по сплаті податків та зборів контролюючим органом шляхом прийняття податкового повідомлення - рішення встановлений ПК України строк для узгодження такого зобов`язання розпочинає перебіг від дати вручення податкового повідомлення - рішення платнику податків. Після узгодження платником податків грошового зобов`язання таке підлягає сплаті у встановлений законом строк, а у випадку несплати - набуває статусу податкового боргу;

2) контролюючий орган веде оперативний облік податків та зборів за кожним видом платежу по кожному платнику податків шляхом відкриття ІКП. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу;

3) підставою для відображення суми грошового зобов`язання як податкового боргу є факт його узгодження у встановленому законом порядку, а строк для узгодження обчислюється контролюючим органом від дати вручення платнику податку податкового повідомлення - рішення про визначення цього грошового зобов`язання;

4) дата вручення платнику податків податкового повідомлення рішення відповідно до ПК України визначається одним із трьох способів:

- день особистого вручення, вказаний у відповідних графах корінця податкового повідомлення рішення, що залишається в контролюючого органу;

- день вручення податкового повідомлення рішення поштою, вказаний в розписці в повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення;

- день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення, із зазначенням причини невручення - у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин.

Відповідач не має (не надав на вимогу суду з мотивів відсутності) будь-яких доказів того, що податкове повідомлення-рішення від 24.05.2018 р. № вручалося особисто чи скеровувалося поштою ФОП ОСОБА_1 .

Водночас позивачка заперечує факт отримання цього податкового повідомлення - рішення та/або обізнаності про його існування до весни 2022 року, а дізналася про його існування із листа контролюючого органу у відповідь на запит про причини анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Оскільки відповідач не вручив/не надіслав податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018 ОСОБА_1 , то визначені цим рішенням грошові зобов`язання по сплаті єдиного податку в сумі 1080,50грн. не набули статусу узгоджених, а отже не визнаються податковим боргом платника податків. Отже, контролюючий орган в принципі не мав підстав для обліку 1080,50 грн. з 18.08.2018 як податкового боргу ФОП ОСОБА_1 , а також для зарахування в рахунок погашення цього боргу поточних платежів платника податків.

Так, станом на 01.07.2018 та на 01.08.2018 р. переплата по єдиному податку становила 29,84 грн., станом на 01.01.2019 р. (без урахування штрафних санкцій в сумі 1080,50 грн.) переплата становила 29,84 грн., станом на 16.01.2019 р., 01.02.2019 р., 31.03.2019 р. (без урахування штрафних санкцій та пені) переплата становила 1087,74 грн.. Недоїмка станом на 01.10.2018 р. в розмірі 1050,66 грн., станом на 01.01.2019 р. в розмірі 1050,66 грн., станом на 01.03.2019 р. і на 31.03.2019 р. в розмірі 43,95 грн. виникла внаслідок зарахування сплаченого 16 січня 2019 року єдиного податку в рахунок погашення штрафних санкцій, що безпідставно внесені в ІКП ОСОБА_1 як податковий борг на підставі податкового повідомлення - рішення № від 24.05.2018.

Оскільки відповідач не довів факту узгодження цих грошових зобов`язань у встановленому ПК України порядку, то дії щодо внесення цієї суми 19.08.2018 в ІКП ФОП ОСОБА_1 як суми недоїмки/податкового боргу є очевидно протиправними. Такі протиправні дії контролюючого органу призвели до невідповідності даних ІКП позивачки реальному стану її розрахунків з бюджетом по єдиному податку, а надалі помилковому висновку про наявність в неї податкового боргу станом на перше число кожного місяця протягом двох послідовних кварталів.

Отже, в межах спірних правовідносин позивачкою не допущено існування податкового боргу станом на перше число кожного місяця протягом двох послідовних кварталів (4 кварталу 2018 року, 1 кварталу 2019 року), а оскаржене рішення ґрунтується на даних ІКП платника про стан розрахунків з бюджетом, що є помилковими внаслідок безпідставного внесення 18.08.2018 до відомостей про недоїмку/податковий борг по єдиному податку 1081,50 грн. на підставі податкового повідомлення - рішення № від 24.05.2018.

Отже, оскаржене рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку ОСОБА_1 від 21.03.2019 №15082/10/50.13-07 слід скасувати як протиправне, а з метою відновлення прав платника податків ГУ ДПС у Львівській області слід зобов`язати вчинити дії щодо поновлення реєстрації позивачки як платника єдиного податку першої групи з дати незаконного анулювання реєстрації платником єдиного податку (31.03.2019).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Суд переконаний, що позовне провадження відповідатиме визначенню ефективного юридичного засобу захисту, якщо наслідком задоволення позовних вимог буде поновлення порушеного права чи законного інтересу позивача, адекватне наявним обставинам та таке, що виключає потребу повторного звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Частиною третьою статті 9 КАС України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що задоволення позовних вимог позивачки не призведе до повного відновлення її прав, оскільки встановлений судом помилковий облік податкового боргу по єдиному податку в сумі 1080,50 грн. на підставі податкового повідомлення - рішення № від 24.05.2018 в ІКП призвів до невірного обліку стану розрахунків ФОП ОСОБА_1 з бюджетом, що зберігається станом на дату розгляду цієї справи судом. Оскільки суд у цьому рішенні дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність дій відповідача щодо внесення та обліку за позивачкою як платником єдиного податку1080,50 грн. на підставі податкового повідомлення - рішення № від 24.05.2018, то адекватним та ефективним способом відновлення прав позивачки є зобов`язання контролюючого органу провести коригування даних (показників) її ІКП з єдиного податку шляхом виключення відомостей про протиправно внесену заборгованість, оскільки це забезпечить поновлення порушених майнових прав платника податків. Суд враховує, що такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах №816/2042/16 від 13.02.2018, №813/1760/18 від 10.04.2020.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи обґрунтованість позовних вимог суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Повне рішення виготовлене 03.02.2023.

Керуючись ст.ст.9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки платника податків фізичної особи підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку, а саме - виключити всі дані (записи, відомості) про недоїмку/заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1080,50 грн. на підставі податкового повідомлення рішення № від 24.05.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 21.03.2019 №15082/10/50.13-07.

Зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації фізичної особи підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку першої групи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку (31.03.2019).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Москаль Р.М.