Справа № 240/3214/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/3214/23

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Є.О.Волкової про визнання незаконним та протиправним рішення, дій та постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить:

Визнати незаконними і протиправними рішення, дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Є.О.Волкова щодо винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023 у межах виконавчого провадження ВП № 61337887 та постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2023.

Визнати упередженою, протиправною, завідомо неправочинною, юридично нікчемною, незаконною, необґрунтованою постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023, а також постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023.

Визнати незаконною і протиправною бездіяльність приватного виконавця Є.О.Волкова щодо несвоєчасного винесення (з пропуском передбаченого законом строку) та надіслання Постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023 .

Визнати упередженою, протиправною, завідомо неправочинною, юридично нікчемною, незаконною, необґрунтованою, і скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023, постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023 року, постанову про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн. (мінімальна пенсія - менше прожиткового мінімуму!!!)

Постановити ухвалу про повернення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023 року та постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2023 р. - без виконання в частині арешту та стягнення коштів, що знаходяться на (пенсійних) рахунках.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Є.О.Волкову зняти арешт коштів заявника ОСОБА_1 .

Скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023, постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023, постанову про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн.

Перевіряючи, після одержання позовної заяви, чи відповідає вона вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом, судом ураховано наступне.

Відповідно до пп.2 ч.5 ст.160 КАСУ в позовній заяві зазначаються:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до ч.1 ст. 46 КАСУ сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно ч.1 ст.42 КАСУ учасниками справи є сторони, треті особи.

Разом з тим, у позовній заяві найменування учасників справи визначено як заявник (боржник), представник виконавчої служби, дії якого оскаржуються, стягувач - ПАТ КБ "Приватбанк", що не відповідає вимогам КАСУ.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. При цьому позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Аналізуючи частину першу статті 5 КАС України, суд звертає увагу на те, що права, свободи або законні інтереси особи підлягають судовому захисту в адміністративному суді за наявності наступних обов"язкових умов безпосереднього порушення прав, свобод або законних інтересів особи, вчинення такого порушення законодавчо визначеним суб"єктом, а саме суб"єктом владних повноважень, та у разі порушення прав, свобод або законних інтересів особи у спосіб встановлений законодавством, а саме рішенням, дією чи бездіяльністю такого суб"єкт.

За змістом положень ст.ст. 244-245 КАС України для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії суду необхідно встановити, яку протиправну бездіяльність допущено відповідачем чи які конкретно протиправні дії було вчинено відповідачем. Тобто, під час звернення до суду позивачем необхідно пред`явити в позові основну позовну вимогу (визнання рішення, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень протиправними) та похідну позовну вимогу (зобов`язання скасування рішення, утриматися від вчинення певних дій чи вчинити певні дії).

У прохальній частині позовної заяви позивач, крім іншого, просить постановити ухвалу про повернення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023 року та постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2023 р. - без виконання в частині арешту та стягнення коштів, що знаходяться на (пенсійних) рахунках.

Разом з тим зазначена вимога не відповідає вимогам ст.5 КАСУ, оскільки суд може лише зобов"язати відповідача у справі вчинити дії та не наділений правом перебирати на себе повноваження , які йому не належать.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач також просить витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Ощадбанку матеріали для отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, і що звернення стягнення на такі кошти заборонено.

Разом з тим, ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таке клопотання повинно бути подано позивачем разом із поданням позовної заяви.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Крім цього відповідно до п.4 ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Також відповідно до частини 4 статті 79 КАС України учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Однак, окремого клопотання про витребування доказів позивач не надав, не обґрунтував неможливість подання вказаного клопотання разом з позовною заявою з причин, що не залежали від нього та не вказано вжитих ним заходів для отримання доказів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Також, звертаю увагу, що позивач оскаржує постанови про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн.

Разом з тим, копій вказаних постанов позивач не надав, клопотань про їх витребування не заявляв.

Крім того, частиною 4 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1, 4 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Позивачем, в порушення вказаних вимог, до позовної заяви долучено копії документів, які не засвідчені в установленому законом порядку.

Крім того, згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 12.01.2023 отримана поштою 31.01.2023. На конверті поштовому проставлено дату 13.01.2023

На супровідному листі приватного виконавця про направлення копії постанови позивача проставлено дату 12.01.2023.

Разом з тим, позивач не надав доказів отримання копії постанови 31.01.2023, що позбавляє суд можливості вирішити питання дотримання строків звернення з вказаним позовом.

Крім того, позивач також оскаржує постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023, постанову про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн.

Разом з тим, доказів на підтвердження дати отримання копій таких постанов позивач не надав. У позовній заяві з даного приводу жодні пояснення відсутні.

Крім того, копії постанов про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн. у матеріалах позову відсутні, що позбавляє суд можливості також встановити дату їх винесення, а відтак, і дотримання строку звернення з вимогами про їх оскарження.

Згідно з ч. 8 ст. 160 КАС України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем в порушення вищезазначених норм не зазначено у позовній заяві про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону, а також не додано документ про сплату судового збору.

Позивач просить звільнити від сплати судового збору, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що має маленький дохід.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені в Законі України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Таким чином, позивач при подачі до суду даного позову повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Вирішуючи клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту викладених норм випливає, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи майновий стан позивача, суд має право звільнити особу від сплати судового збору.

Умовою для звільнення особи від сплати судового збору є її незадовільний майновий стан.

Водночас, при вирішені питання про звільнення від сплати судового збору визначальним є майновий стан сторони, а саме її дохід за календарний рік, що передує року звернення до суду з позовною заявою.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 КАС України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Однак, в підтвердження свого тяжкого матеріального стану, позивач надав до суду довідку про розмір пенсії за 2020 та 2021 рік.

Враховуючи вищезазначене та з метою встановлення майнового стану позивача та для вирішення питання про звільнення його від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати до суду довідку про розмір пенсії за 2022 рік.

Крім того, позивач до позову долучив заяву про закінчення виконавчого провадження, в якій просить суд винести постанову про закінчення виконавчого провадження; зупинити Управління з питань виплати пенсії ГУ ПФУ в Житомирській області зупинити виконання постанови ВП №61337887 від 12.01.2023; винести постанову про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника; винести постанову про зупинення стягнення за постановою ВП №61337887 від 12.01.2023.

Разом з тим, звертаю увагу, що закінчення виконавчого провадження та решта вимог, викладених у вказаній заяві не відноситься до компетенції суду. Вказана заява не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульовано статтею 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №1404-VIII).

Крім того, відповідно до п.11 ч.5 ст.160 КАСУ позивачем надається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначених норм, позивач не надав власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду довідки про розмір пенсії за 2022 рік; уточнену позову заяву з врахуванням вказаних в ухвалі недоліків; доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваних постанов; копій постанов про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн. ; у разі необхідності клопотання про витребування доказів.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Капинос