Справа № 420/2112/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко В.О.,

представника позивача Бакума О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 12.03.2020 року надійшов адміністративний позов (а.с.1-11 т.1) Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі УДАБК ОМР) до ОСОБА_1 , у якому позивач просить зобов`язати відповідача знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125 за власний рахунок.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.185-187 т.1).

Ухвалою суду від 01.04.2020 року відмовлено УДАБК ОМР у задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.205-208 т.1).

Представник позивача у позові зазначив, що 05.12.2019 року до УДАБК ОМР надійшло звернення ОСОБА_2 про проведення перевірки законності будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим 05.12.2020 року видано направлення про проведення планового (позапланового) заходу щодо дотримання за вказаною адресою суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами проведеної в період з 09.12.2019 року по 13.12.2019 року позапланової перевірки складено акт перевірки №002057.

Перевіркою встановлено, що дачний будинок по АДРЕСА_2 (дачна будівля літ. «Р» загальною площею 87,5 кв м) та надвірні будівлі під літерами «Р22» - гараж, «р1» - гараж, розташовані на земельній ділянці площею 0,0808га, належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №7470 від 18.10.2013 року. Земельна ділянка площею 0,0808гр з кадастровим номером 511013700:50:003:0125 також належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №7471 від 18.10.2013 року.

Департаментом архітектури та містобудування ОМР замовнику будівництва ОСОБА_1 виданий будівельний паспорт для будівництва дачного будинку за АДРЕСА_2 .

Згідно з актом №002057 від 13.12.2019 року перевіркою встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_1 виконуються роботи з будівництва дачного будинку з порушенням п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» та відхиленням від будівельного паспорта, що є порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та те, що замовником будівництва наведено недостовірні дані в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстроване управлінням за №ОД72 від 23.07.2019 року, чим порушено п.11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року.

Зокрема, під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю було зафіксовано, що відповідачем вже виконані будівельні роботи із влаштування підвального поверху дачного будинку на відмітці 2,50 м габаритними розмірами 22,3 х 14,1 м шляхом попереднього влаштування котловану, розміщення бетонних блоків по периметру підвального поверху та залиття монолітного залізобетонного в`язевого перекриття між підвальним та першим поверхами. Таким чином, загальна площа дачного будинку, який будується, перевищує 500 кв.м., При цьому, ОСОБА_1 виконує будівельні роботи із будівництва дачного будинку на відстані 0,3 м від червоної лінії АДРЕСА_3 , а також на відстані 0,3 м від межі земельної ділянки збоку АДРЕСА_3 . Тобто, відповідачем виконуються роботи із будівництва дачного будинку по АДРЕСА_2 з порушенням п. 6.1.33 та п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 та відхиленням від будівельного паспорта, що є порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Крім того, позивачем наведено недостовірні дані в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за №ОД72 від 23.07.2019, чим порушено п.11 Порядку №466.

Представник позивача вказує у позові, що ОСОБА_1 від підпису, фіксування пояснень, зауважень або заперечень щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) акту та отримання акту перевірки відмовився.

За результатами перевірки 13.12.2019 року складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення за частинами 1 та 4 ст.96 КУпАП, а також винесено припис суб`єкту містобудування ОСОБА_1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №736/19, з вимогою усунути порушення вимог містобудівного законодавства в термін до 13.01.2020 року та зупинити виконання будівельних робіт з 13.12.2019 року. У зв`язку з відмовою отримати копії акту, припису та протоколів вони направлені на адресу відповідача поштою.

Постановами УДАБК ОМР від 09.01.2020 року №024/20 та №025/20 про справам про адміністративне правопорушення на відповідача накладені штрафи за порушення частин 1 та 4 ст.96 КУпАП.

Представник позивача також зазначив, що 16.01.2020 року УДАБК ОМР проведено позапланову перевірку виконання вимог припису №736/19 від 13.12.2019 року, за результатом якої зафіксовано не виконання вимог припису, оскільки будівельні роботи не зупинені, об`єкт не приведено у відповідність до вимог п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН І 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». За результатами перевірки складений акт та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1

13.02.2020 року УДАБК ОМР прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення №067/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (не усунено виявлені порушення містобудівного законодавства в термін до 13.01.2020 року та не зупинено виконання будівельних робіт за даною адресою: АДРЕСА_2 з 13.12.2019 року).

Крім того, 23.12.2019 року УДАБК ОМР винесено наказ №01-13/495ДАБК про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 72.

Представник позивача вказує, що вищевикладені обставини свідчать про здійснення відповідачем самочинного будівництва, та наявність підстав згідно з Законами України «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про УДБК ОМР для звернення до суду з даним позовом.

Представник зауважує, що позов поданий суб`єктом владних повноважень з мотивів порушення архітектурних, містобудівних санітарних та інших норм і правил з метою захисту прав та інтересів громадян, спір є публічно-правовим та виник за участю суб`єкта владних повноважень, якій реалізує надані йому законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно збудований об`єкт.

30.04.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.217-223 т.1), у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки дачний будинок збудовано на належній йому на праві власності земельній ділянці відповідно до зареєстрованого у встановленому законом порядку повідомлення про початок будівництва та будівельного паспорту, з дотриманням усіх будівельних, санітарних та протипожежних правил та норм, тому відсутні будь-які підстави знесення побудованого будинку.

Відповідач вказує, що раніше на місці споруджуваного дачного будинку, були розташовані нежитлові будівлі гаражу - літ. «Р22, р1». На час розгляду справи проводилась саме реконструкція вказаних будівель у дачний будинок зі збереженням елементів конструкцій попередньої споруди. Станом на 23.04.2020 на земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва - одноповерхова дачна будівля загальною площею 244,3 кв.м, висотою поверха 5,8 м. Таким чином площа дачного будинку не перевищує 500 кв.м, та відповідає вимогам ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач також у відзиві зазначив, що при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. Вказане підтверджується висновком експерта (спеціаліста) №23-04/20, складеного 23.04.2020 року спеціалістом Найдьоновим І.В., згідно якого «Розташування та будівництво дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідає вимогам ДБН Б.2.2-12:2018 та інших нормативів».

Щодо надання недостовірних даних в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт відповідач вказує, що при складені повідомлення щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту, зареєстрованого за №ОД72 від 23.07.2019 року, було допущено технічну описку та замість належного номеру реєстрації виданого йому будівельного паспорту №01-07/224 від 11.07.2019 року було помилково вказано №01/07/145 від 17.05.2017 року. Відповідач вважає, що вказані обставини не спростовують факт видачі йому будівельного паспорту, його наявність та відповідність вимогам закону та факт законного будівництва та відповідності його дій вимогам закону.

В обґрунтування відсутності підстав для задоволення позову УДАБК ОМР відповідач вказує, що жодні перевірки на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , щодо проведення ним будівельних робіт не проводилися. Жодні комісії, посадові особи, інспектори до об`єкту будівництво не приїжджали та його не оглядали. Про проведення будь-яких перевірок він не повідомлявся.

Також він не повідомлявся про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, а тому вважає безпідставним посилання позивача як на належні докази на постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року вирішено подальший розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання (а.с.29-31 т.2).

Ухвалою суду від 18.06.2020 року зупинено провадження у справі за адміністративним позовом №420/2112/20 до набрання законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/4659/20 (суддя Левчук О.А.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про визнання протиправним та скасування припису №736/19 від 13.12.2019 року (а.с.88-89 т.2).

Ухвалою суду від 19.12.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі №420/2112/20, продовжено розгляд справи (а.с.112-114 т.2).

Представником відповідача до суду подано клопотання про приєднання документів по справі, а саме копію рішення Приморського районного суду міста Одеси від 09.11.2020 по справі №522/7038/20 та від 23.02.2021 по справі №522/7834/20 про скасування постанов УДАБК ОМР №024/20 від 09.01.2020 року та №067/20 від 13.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 по справі №522/7038/20 про залишення апеляційної скарги УДАБК ОМР без задоволення, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію 15.12.2020 року права власності за ОСОБА_1 дачних будівель загальною площею 331,8 кв м: літ «Р» площею 87,5 кв м; літ. «Б» - загальною площею 244,3 кв м.

Представником позивача УДАБК ОМР також подано до суду клопотання про залучення доказів по справі. Представник в клопотанні звернув увагу суду на те, що представник відповідача просив залучити до справи рішення судів лише по двом справам, тобто вибірково, проте були також прийняті інші рішення, зокрема, по справі №522/7035/20, по якій постанова УДАБК про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності залишилась чинною, оскільки апеляційну скаргу УДАБК ОМР задоволено, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2020 року скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 09.01.2020 №025/20, та закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовлено.

Крім того, Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 14.06.2021 у справі №420/4659/20 відмовив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про визнання протиправним та скасування припису. Представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а в наступному до апеляційного суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі №420/4659/20. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 року рішення від 14.06.2021 по справі №420/4659/20 визнано не чинним, закрито провадження у справі.

Представник позивача у заяві зазначає, що на його думку вказане свідчить про те, що відповідач погодився із законністю прийнятого припису, якій є чинним.

Щодо реєстрації відповідачем права власності на дачні будівлі, то вказані обставини не свідчать про відсутність підстав для задоволення позову УДАБК. При цьому представник позивача посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.06.2020 року по справі №906/585/19, що ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації є юридичною помилкою, намаганням підмінити поняття причини та наслідку.

Ухвалами суду від 28.12.2022 року, занесеними до протоколу судового засідання надані учасниками справи докази долучені до матеріалів справи (т.2 а.с.183).

Ухвалою суду від 04.01.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 31.01.2023 року.

31.01.2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника позивача. Вже після закінчення судового засідання від нього на електрону адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншій справі та знаходженням у відпустках інших представників УДАБК.

07.02.2023 року в судове засідання з`явився представник відповідача. Представник позивача не в`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача наполягала на розгляді справи по суті задля досягнення визначенності у правовідносинах між сторонами. Суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішив здійснити судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача-суб`єкта владних повноважень, оскільки його не явка не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені у відзиві, та з посиланням також на додаткові надані до суду документи, у тому числі рішення судів, просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача звернув увагу на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.12.2020 року зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на дачний будинок, житлова площа якого не перевищує 500 кв.м. Також представник зауважила, що жодної скарги від сусідів або інших мешканців на відповідача щодо його будівництва не надходило.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані учасниками справи докази суд встановив, що спірні правовідносин виникли у сфері містобудівної діяльності, які регламентовані насамперед Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI (далі Закон №3038-VI), якій встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 4 Закону встановлено, що суб`єктами містобудування є, зокрема, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, фізичні особи. Об`єктами будівництва є, зокрема, будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини.

Замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт (п. 4 ст.1 Закону).

Статтею 6 Закону №3038-VI визначені органи, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, до яких відносяться також виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад.

Рішенням ОМР №671-VIII від 03.11.2021 року затверджено Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у новій редакції.

На час спірних правовідносин діяло Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затверджено рішенням ОМР №3043-VII від 21.03.2018 року.

Відповідно до п.1.1 Положення в редакції 2018 року УДАБК ОМР є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси.

Відповідно до п.1.1 діючого Положення УДАБК ОМР є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів з метою здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності на території м. Одеси.

Пунктом 2.1 Положень основним завданням Управління є здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України.

Відповідно до пунктів 2.2.4 -2.2.9 Положення в редакції 2018 року діючого на час спірних правовідносин УДАБК ОМР:

- здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Одеси;

- здійснює контроль за виконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю;

- подає позови до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацію витрат та виступає замовником робіт зі знесення самочинно збудованого об`єкта;

- розглядає відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю;

- розглядає відповідно до законодавства України справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності з прийняттям відповідних рішень;

- здійснює інші повноваження, визначені чинним законодавством України.

Згідно з п.3.1 Положення посадові особи Управління для виконання покладених завдань під час перевірки мають право: - безперешкодного доступу до місця будівництва об`єкта та до прийнятих в експлуатацію об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; - складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, накладати штрафи відповідно до законодавства України; - у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; - проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у випадках, передбачених законодавством, паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Згідно з ч.1 ст.41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, позивачем по справі є УДАБК ОМР суб`єкт владних повноважень, якій здійснював державний архітектурно-будівельний контроль відносно відповідача.

Відповідач по справі фізична особа ОСОБА_1 , який є замовником будівництва за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №7470 від 18.10.2013 року придбав дачний будинок по АДРЕСА_2 (дачна будівля літ. «Р» загальною площею 87,5 кв м) та надвірні будівлі під літерами «Р22» - гараж, «р1» - гараж, розташовані на земельній ділянці площею 0,0808га (а.с.5-7 т.1).

Також на підставі договору купівлі-продажу №7471 від 18.10.2013 року відповідач придбав земельну ділянку площею 0,0808гр з кадастровим номером 511013700:50:003:0125 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва (а.с.224-225 т.1).

Департаментом архітектури та містобудування ОМР замовнику будівництва ОСОБА_1 виданий будівельний паспорт для будівництва дачного будинку за АДРЕСА_2 .

05.12.2019 року до УДАБК ОМР надійшло звернення ОСОБА_2 про проведення перевірки законності будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі щодо площі забудови та відстані від будівель та проїзду (а.с.16 т.1).

05.12.2020 року УДАБК ОМР видано направлення про проведення планового (позапланового) заходу №002057, яким доручено заступнику начальника інспекційного відділу №1 УДАБК ОМР Лисому С.О. здійснити позапланову перевірку на будівництві дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :50:003:0125 щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.15 т.1).

В період з 09.12.2019 року по 13.12.2019 року проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва будівництво дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :50:003:0125, замовник ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт перевірки №002057 від 13.12.2019 року.

Згідно з актом №002057 від 13.12.2019 року перевіркою встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_1 виконуються роботи з будівництва дачного будинку з порушенням п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» та відхиленням від будівельного паспорта, що є порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та те, що замовником будівництва наведено недостовірні дані в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстроване управлінням за №ОД72 від 23.07.2019 року, чим порушено п.11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року. ОСОБА_1 від підпису, фіксування пояснень, зауважень або заперечень щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) акту та отримання цього акту відмовився (а.с.17-36 т.1).

За результатами перевірки 13.12.2019 року УДАБК ОМР винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №736/19, з вимогою усунути порушення вимог містобудівного законодавства в термін до 13.01.2020 року та зупинити виконання будівельних робіт з 13.12.2019 року (а.с.51-57 т.1), а також складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення за частинами 1 та 4 ст.96 КУпАП.

Постановами УДАБК ОМР від 09.01.2020 року №024/20 та №025/20 про справам про адміністративне правопорушення на відповідача накладені штрафи за порушення частин 1 та 4 ст.96 КУпАП. Постановою №024/20 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 96 КУпАП (виконання робіт із будівництва дачного будинку з порушенням п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН Б.2-2-12:2018 «Планування і забудова територій» та відхиленням від будівельного паспорта) накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн; постановою №025/20 про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 96 КУпАП (наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт) - у вигляді штрафу у розмірі 5950 грн (а.с.58-63, 65-71 т.1).

16.01.2020 року УДАБК ОМР проведено позапланову перевірку виконання вимог припису №736/19 від 13.12.2019 року, за результатом якої зафіксовано не виконання вимог припису, оскільки будівельні роботи не зупинені, об`єкт не приведено у відповідність до вимог п. 6.1.33 та п. 6.1.41 ДБН І 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». За результатами перевірки складений акт та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1

13.02.2020 року УДАБК ОМР прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення №067/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (не усунено виявлені порушення містобудівного законодавства в термін до 13.01.2020 року та не зупинено виконання будівельних робіт за даною адресою: АДРЕСА_2 з 13.12.2019 року).

Крім того, 23.12.2019 року УДАБК ОМР винесено наказ №01-13/495ДАБК про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 72.

На підставі вказаних обставин позивач УДАБК ОМР звернувся до суду з даним позовом щодо зобов`язання відповідача знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125 за власний рахунок.

Відповідно до ч.ч.1, 4 та 7 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно зі ст.26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Статтею 31 Закону №3038-VI встановлено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до ч.1-2 ст.27 Закону №3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень.

Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року №127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 року №186 (далі Інструкція №127) визначено, що дачний будинок - житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.

11.07.2019 року Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради ОСОБА_1 видано будівельний паспорт №01-07/224 для будівництва дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.228-230 т.1).

10.04.2019 року інженером-проектувальником ФОП ОСОБА_3 розроблений для замовника ОСОБА_1 містобудівний розрахунок на будівництво дачної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.233-247 т.1, а.с.1-3 т.2), згідно проектного плану М1:500 якого, площа забудови склала 371,5 кв.м. (а.с.235 т.1).

Згідно пояснювальної записки до містобудівного розрахунку проектована садова будівля одноповерхова з підвалом, прямокутна в плані. Загальна площа житлового будинку складає 556,11 кв.м., в т.ч. житлова 189,46 кв.м. (а.с.236-238 т.1).

Під час проведення перевірки посадовими особами УДАБК ОМР встановлено, що ОСОБА_1 виконав будівельні роботи із влаштування підвального поверху дачного будинку на відмітці 2,50 м габаритними розмірами 22,3 х 14,1 м шляхом попереднього влаштування котловану, розміщення бетонних блоків по периметру підвального поверху та залиття монолітного залізобетонного в`язевого перекриття між підвальним та першим поверхами. Таким чином, загальна площа дачного будинку, який будується, перевищує 500 кв. м., що підтверджується актом перевірки від 13.12.2019 №002057 (а.с.17-36 т.1).

Наданою до суду фотофіксацією підтверджується влаштування відповідачем підвального поверху габаритними розмірами 22,3 х 14,1 м, що становить 314,43 кв.м. Крім того, на момент перевірки виконувалися будівельні роботи із цегляної кладки стін першого поверху (а.с. 104-105 т.1).

Пунктом 27 Інструкції №127 встановлено, що до загальної площі дачного будинку включаються площі приміщень усіх поверхів, враховуючи мансардний, цокольний і підвальний. Статтею ст.27 Закону №3038-VI передбачено право будувати дачний будинок на підставі будівельного паспорта виключно не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху), тобто включаючи підвальний та цокольний поверхи.

Таким чином, загальна площа дачного будинку станом на час проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_2 (22,3 х 14,1 м), враховуючи поверховість будинку (підвальний та облаштування першого), перевищила 500 кв.м,

Відтак, відповідачем здійснювались будівельні роботи по будуванню дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 з порушенням вимог ч.1-2 ст.27 Закону №3038-VI щодо площі забудови роботи на підставі будівельного паспорта.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого житлова площа дачного будинку становить менше 500 кв.м та відповідно відповідач мав право здійснювати будівництво на підставі будівельного паспорту.

Статтею 27 Закону №3038-VI передбачено право на забудову дачного будинку на підставі будівельного паспорта саме загальною площею до 500 квадратних метрів, до якої згідно Інструкції №127 включається також підвальний поверх.

На підставі поданої ОСОБА_1 03.12.2020 року декларації (а.с.199-201 т.2) проведено державну реєстрацію права власності на спірний дачний будинок. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 03.12.2020 об`єкт складає: літера «Р» - дачний будинок загальною площеню 87,5 кв.м, житловою площею 58,8 кв.м, літера «Б» - дачний будинок загальною площею 244,3 кв.м, житловою площею 232,0 кв.м (а.с.122-123 т.2).

Однак, фотофіксацією, наявною в матеріалах справи, підтверджується, що дозволена площа садового будинку до 500 кв.м не була дотримана відповідачем, враховуючи поверховість об`єкту забудови.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.06.2020 по справі №906/585/19, дійшов висновку, що ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації є юридичною помилкою, намаганням підмінити поняття причини та наслідку.

Судом встановлено, що позивач оскаржив до Одеського окружного адміністративного суду припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №736/19, з вимогою усунути порушення вимог містобудівного законодавства в термін до 13.01.2020 року та зупинити виконання будівельних робіт з 13.12.2019 року.

Вказаний припис був передумовою звернення УДАБК до суду з даним позовом, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено ухвалою суду від 18.06.2020 року до набрання законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/4659/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про визнання протиправним та скасування припису №736/19 від 13.12.2019 року.

Крім того, під час зупинення провадження у справі позивач оскаржив до Приморського районного суду міста Одеси постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1,4 ст.96 та по ч.1 ст.188 КУпАП.

Постановою від 09.01.2020 року №025/20 на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5950 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 96 КУпАП (наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01.07.2020 року по справі №522/7035/20 (суддя Донцов Д.Ю.) позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову УДАБК ОМР №025/20 від 09.01.2020 року.

Проте постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020 року по справі №522/7035/20 (колегія у складі суддів Димерлій О.О., Танасогло Т.М., Єщенко О.В.) задоволено апеляційну скаргу УДАБК ОМР, рішення Приморського суду від 01.07.2020 року скасовано та прийняте нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 09.01.2020 №025/20, та закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовлено.

Колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 наведено недостовірні дані в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстроване Управлінням за №ОД72 від 23.07.2019, за що останнього правомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Замовником будівництва ОСОБА_1 у повідомленні про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту зазначив у повідомленні паспорт 01-07/145 від 17.05.2017 року замість №01-07/22 від 11.07.2019 року, що є достатнім для визнання винним у правопорушенні за ч.4 ст.96 КУпАП.

Крім того, колегія суддів не погодилась з висновком суду першої інстанції щодо порушення порядку повідомлення ОСОБА_1 про його повідомлення про розгляд справи, оскільки в протоколі, якій складався в присутності ОСОБА_1 вказано про час та дату розгляду справи, а також після відкладення розгляду справи, йому також направлений лист із запрошенням та зазначенням часу та дати розгляду справи (а.с.164-170 т.2).

Таким чином, судовим рішенням встановлений факт наведення ОСОБА_1 недостовірних даних в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстроване управлінням за №ОД72 від 23.07.2019 року, що стало підставою для скасування наказом ДАБК права на виконання будівельних робіт.

Другою постановою УДАБК від 09.01.2020 року №024/20 на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП (виконання робіт із будівництва дачного будинку з порушенням п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН Б.2-2-12:2018 «Планування і забудова територій» та відхиленням від будівельного паспорта).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 09.11.2020 року по справі №522/7038/20 (суддя Абухін Р.Д.) позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову УДАБК ОМР №024/20 від 09.01.2020 року у зв`язку з відсутністю належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.133-137 т.2).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративний суд у постанові від 28.04.2021 по справі №522/7038/20 (колегія у складі суддів Крусян А.В., Градовський Ю.М., Яковлєв О.В.) залишена апеляційна скарга УДАБК ОМР без задоволення, а рішення Приморського районного суду від 09.11.2020 року без змін.

Судова колегія у справі №522/7038/20 на відміну від колегії суддів у справі №522/7035/20 при однаковому повідомленні ОСОБА_1 про розгляд справи, дійшла до протилежного висновку, що УДАБК ОМР не надало жодних належних доказів про отримання ОСОБА_1 листів про призначення та перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів вважала, що з наданої відповідачем фотофіксації здійсненої під час проведення перевірки неможливо встановити факт порушення позивачем вимог ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

В тексті постанови суду апеляційної інстанції зазначено, що відповідно до ч.1 ст.96 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) органів державного архітектурно-будівельного контролю, проте ч.1 ст.96 КУпАП встановлена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

При цьому постанова П`ятого апеляційного адміністративний суду від 28.04.2021 по справі №522/7038/20 згідно з її змістом приймалась при наявності відомостей про постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020 року по справі №522/7035/20, якою прийняте нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАБК ОМР про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 09.01.2020 №025/20 та встановлено внесення замовником будівництва ОСОБА_1 у повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту невірні відомості про будівельний паспорт.

Також в постанові апеляційної інстанції вказано про те, що наказом від 23.12.2019 року УДАБК ОМР №01-13/495ДАБК скасовано права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 72.

Посилання представника відповідача на вказану постанову в обґрунтування заперечень щодо задоволення позовних вимог УДАБК ОМР по даній справі про зобов`язати відповідача знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125 за власний рахунок, суд не приймає до уваги з огляду на те, що вказана постанова лише свідчить про відсутність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП. Та лише тільки цей факт має преюдиціальне значення при вирішенні даної справи №420/2112/20.

Будь-яких інших фактів вказаною постановою не встановлено, міститься виключно оцінка будівельного паспорту, акту перевірки та вказано, що колегія суддів вважала, що з наданої відповідачем фотофіксації здійсненої під час проведення перевірки не можливо встановити факт порушення позивачем вимог ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Проте оцінка суду щодо недоведеності наявності адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не дає підстав для висновку про преюдиційність постанови суду апеляційної інстанції від 28.04.2021 по справі №522/7038/20 для вирішення даної справи №420/2112/20.

Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення) - це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. Тобто преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує адміністративний спір.

Преюдиціальним є факт відсутності притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративною відповідальності за ст.188-42 КУпАП (невиконання вимог припису УДАБК ОМР від 13.12.2019 року №736/19), оскільки рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23.02.2021 року по справі №522/7834/20, яке набрало законної сили 11.05.2021 року, задоволений позов ОСОБА_1 та скасовано постанову УДАБК ОМР №067/20 від 13.02.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності або докази, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення (а.с.124-132 т.2).

Також ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до УДАБК ОМР про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13.12.2019 року, у зв`язку з чим провадження по цій справі №420/2112/20 було зупинено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №420/4659/20 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.171-180 т.2). Суд у рішенні по справі №420/4659/20 дійшов висновку, що оскаржуваний припис від 13.12.2019 року прийнято відповідачем правомірно у межах його повноважень. Також суд не прийняв посилання представника позивача на рішення суду по справі №522/7834/20 та справі №522/7038/20, оскільки під час їх винесення судами досліджувались питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП та ч.1 ст.96 КУпАП, а не щодо правомірності прийняття УДАБК ОМР припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №736/19 від 13.12. 2019 року.

Представник ОСОБА_1 подав до апеляційного суду на рішення суду апеляційну скаргу, а в наступному 01.11.2021 року - заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі №420/4659/20.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі №420/4659/20. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі №420/4659/20 визнано нечинним, закрито провадження у справі (а.с.161-163 т.2).

Таким чином, на час розгляду даної справи є чинним рішення УДАБК ОМР - припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 736/19 від 13.122019 року, який був передумовою звернення до суду УДАБК з даним позовом по справі №420/2112/20 про зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125 за власний рахунок.

Припис прийнятий на підставі акту перевірки від 13.12.2019 року, яким встановлені порушення замовником будівництва ОСОБА_1 виконання робіт з будівництва дачного будинку з порушенням п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» та відхиленням від будівельного паспорта, наведення недостовірних даних в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстроване управлінням за №ОД72 від 23.07.2019 року.

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю було зафіксовано, що відповідачем вже виконані будівельні роботи із влаштування підвального поверху дачного будинку на відмітці 2,50 м габаритними розмірами 22,3 х 14,1 м шляхом попереднього влаштування котловану, розміщення бетонних блоків по периметру підвального поверху та залиття монолітного залізобетонного в`язевого перекриття між підвальним та першим поверхами. Тобто загальна площа дачного будинку, який будується, перевищує 500 кв.м.

При цьому, ОСОБА_1 виконує будівельні роботи із будівництва дачного будинку на відстані 0,3 м від червоної лінії АДРЕСА_3 , а також на відстані 0,3 м від межі земельної ділянки збоку вул. Посмітного у м. Одеса. Крім того, позивачем наведено недостовірні дані в поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за №ОД72 від 23.07.2019 року.

В акті перевірки вказано, що в ході проведення перевірки замовником будівництва ОСОБА_1 надані правоустановчі документи на земельну ділянку, дачний будинок, будівельний паспорт. Проте підписувати акт перевірки та отримати його копію ОСОБА_1 відмовився.

Вказані обставини спростовують доводи відповідача про його необізнаність про проведення перевірки.

На підставі виявлених порушень УДАБК ОМР винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №736/19 13.12.2019 року, з вимогою усунути порушення вимог містобудівного законодавства в термін до 13.01.2020 року та зупинити виконання будівельних робіт з 13.12.2019 року, оскільки виконання робіт із будівництва дачного будинку з порушенням п.6.1.33 та п.6.1.41 ДБН Б.2-2-12:2018 «Планування і забудова територій» свідчить про самочинного будівництва.

Проте відповідачем вказаний припис не виконано.

Відповідно до п.6.1.33 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» житлові будинки на присадибних ділянках слід розміщувати з відступом від червоних ліній магістральних вулиць 6 м, житлових 3 м. Частина присадибної ділянки між червоними лініями і лінією забудови одно-, двоквартирних і блокованих будинків входить до загальної площі ділянки. В умовах реконструкції допускається зменшувати відступи від червоних ліній до будинків і споруд, з урахуванням забудови, що історично склалася.

Згідно з п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами. Для садибної та дачної забудови, у разі розміщення житлових будинків в північно-східній, північній та північно-західній частинах земельної ділянки, відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону №3038-VI, червоні лінії - це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Лінії регулювання забудови - це визначені в містобудівній документації межі розташування будинків і споруд відносно червоних ліній, меж окремих земельних ділянок, природних меж та інших територій (п.6 ст.1 Закону №3038-VI).

Таким чином, у випадку здійснення реконструкції будинку мають враховуватися існуюча забудова земельної ділянки та щільність забудови в цілому, що є підставою для зменшення відступу від червоних ліній (збереження вже існуючих ліній об`єкту реконструкції).

Проте, наведення «сформованої забудови» означає можливість зменшення відступу виключно щодо вже існуючої будівлі, тобто невідповідність відстані може мати місце щодо того об`єкту, який побудований до його подальшої реконструкції.

Згідно будівельного паспорта №01-07/224 11.07.2019 року, який виданий відповідачу для будівництва дачного будинку, відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови вказані: згідно з п.6.1.33, 6.1.39 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій»; мінімально допустимі відстані від об`єкта, який проектується до меж земельної ділянки фронтальної - згідно з п.6.1.33 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», з титульної та бокових - п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (а.с.106-108 т.1).

Таким чином, отримуючи будівельний паспорт для будівництва дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за №01-07/224 від 11.07.2019 року, відповідач був повідомлений про необхідність дотримання містобудівних та планувальних норм та обмежень, визначених п. 6.1.33, 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Відповідно до акту перевірки №002057 від 13.12.2019 року УДАБК ОМР встановлено, що ОСОБА_1 виконувались будівельні роботи із будівництва дачного будинку на відстані 0,3 м від червоної лінії вул. Педагогічної у м. Одеса, а також на відстані 0,3 м від межі земельної ділянки збоку вул. Посмітого у м. Одеса (а.с.17-36 т.1).

Згідно з фотофіксацією перевірки, зменшення відступу до 0,3 м допущено на етапі проектування та мало місце щодо стін будинку, які зводились наново, оскільки станом на 11.07.2019 року виконувалися будівельні роботи із цегляної кладки стін першого поверху після влаштування підвального поверху габаритними розмірами 314,43 кв.м (а.с. 104-105 т.1).

Отже, ОСОБА_1 виконувались роботи із будівництва дачного будинку по АДРЕСА_2 з порушенням п. 6.1.33 та п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» та відхиленням від будівельного паспорта.

Згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, на підставі якого ОСОБА_1 набуто право на виконання будівельних робіт, ним власноруч визначено вид будівництва нове будівництво (а.с.88-90 т.1).

Згідно з п.3.11 ДБН А.2.2-3:2014 (на заміну ДБН А.2.2-3-2012) нове будівництво це будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва.

Пунктом 3.21 ДБН А.2.2-3-2014, визначено, що реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Таким чином, ОСОБА_1 здійснювалась не реконструкція існуючої забудови земельної ділянки, а нове будівництво дачного будинку. Вказане не є підставою для зменшення відступу від червоних ліній.

З цих підстав суд не приймає посилання відповідача на висновок експерта від 23.04.2020 року, згідно якого розташування та будівництво дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідає вимогам ДБН Б.2.2-12:2018 та інших нормативів с посиланням на те, що відповідачем здійснювалась реконструкція тому відсутні порушення відстані від червоної лінії та суміжних будинків.

Крім того, згідно зі ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Висновок експерта (спеціаліста) №23-04/20 складено 23.04.2020 року експертом Найдьоновим І.В., яким встановлено, що раніше частково на місці споруджуваного дачного будинку були розташовані нежитлові будівлі гаражу, таким чином розташування будинку за адресою АДРЕСА_2 відповідає вимогам ДБН Б.2.2-12:2018, оскільки здійснювалась реконструкція об`єкту будівництва, на підставі чого можливе збереження вже існуючих стін об`єкту (а.с.10-23 т.2).

Згідно фотофіксації станом на 2019 рік, наявної у висновку експерта (спеціаліста) №23-04/20, за адресою АДРЕСА_2 дійсно відображено гараж (а.с.17 т.2).

Однак наданий висновок експерта всупереч вимогам Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 не містить зазначення документа про призначення експертизи (залучення експерта), його найменування і дати складання, дати надходження документа про призначення експертизи, а також у висновку не зазначено про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Крім того, експертом не досліджено які саме наявні відстані від червоної лінії вул. Педагогічної у м. Одеса, а також відстані від межі земельної ділянки збоку вул. Посмітного у м. Одеса.

Водночас, згідно з розділом «Генеральний план і благоустрій» містобудівного розрахунку на будівництво дачної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , який розроблений на замовлення ОСОБА_1 , на ділянці передбачено демонтаж існуючої будівлі гаражу і будівництво садової будівлі (а.с.237 т.1).

Вказані обставини підтверджено і наданим відповідачем витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Декларації подаються та заповнюються замовником будівництва.

Відповідач ОСОБА_1 вказав у декларації щодо відомостей про об`єкт: від будівництва нове будівництво; назва об`єкта будівництво дачного будинку літ. «Б», зі знесенням надворних будівель гаражів під літерами:літ. «Р22» та літ. «р1». В назві об`єкта будівництва також значиться будівництво дачного будинку літ.»Б» зі знесенням надвірних будівель-гаражів під літ. «Р22» та літ. «р1» (а.с.199-201 т.2).

Таким чином, здійснювалась не реконструкція, а нове будівництво зі знесенням гаражів, а тому є неспроможним посилання відповідача на те, що ним здійснювалась реконструкція.

Вказана декларація була підставою для реєстрації права власності. Представник відповідача посилається на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого житлова площа дачного будинку становить менше 500 кв.м та відповідно відповідач мав право здійснювати будівництво на підставі будівельного паспорту.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 03.12.2020 об`єкт складає: літера «Р» - дачний будинок загальною площеню 87,5 кв.м, житловою площею 58,8 кв.м, літера «Б» - дачний будинок загальною площею 244,3 кв.м, житловою площею 232,0 кв.м (а.с.122-123 т.2).

Державну реєстрацію права власності проведено на підставі поданої ОСОБА_1 03.12.2020 року декларації про готовність до експлуатації за амністією.

Декларативний шлях повідомлення про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації був ведений для спрощення прийняття в експлуатацію об`єктів із незначними наслідками (СС1).

Проте вказаний шлях вимагає також добросовісності декларанта, оскільки саме замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних відповідно до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

Відповідач ОСОБА_1 декларацію про готовність об`єкта будівництва до експлуатації за амністією подав 03.12.2020 року, тобто будучи достовірно обізнаним про те, що в провадженні суду знаходиться дана справа за позовом УДАБК ОМР до нього про зобов`язати знести об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 за власний рахунок як такий, що самочинно збудований перевищує загальну площу (більш 500кв м), будується з порушенням норм щодо відстані від червоної лінії.

Відповідач також достовірно знав, що за результатами позапланової перевірки 23.12.2019 року УДАБК ОМР винесено наказ №01-13/495ДАБК про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 72.

Таким чином, позивач не мав права здійснювати будівельні роботи.

Подавши 03.12.2020 року декларацію про готовність об`єкта будівництва до експлуатації за амністією відповідач діяв недобросовісно.

Дійсно 31.08.2018 року набрав чинності Наказ Мінрегіону 03.07.2018 року №158 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт» (так звана будівельна амністія).

Між тим, відповідно до п.1 розділу І цього Порядку він, розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме:

індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року;

будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року.

Таким чином, у будь-якому випадку ОСОБА_1 не мав права на подачу вказаної декларації за будівельною амністією, оскільки його дачний будинок будувався після 2015 року та відповідно до будівельного паспорту мав загальну площу більше 300 кв.м.

Отже, ОСОБА_1 проводив будівельні роботи без дозвільного документа на виконання будівельних робіт та з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до абзацу 3 пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553) суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Положеннями статті 38 Закону №3038-VI передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Судом встановлено, що відповідач не виконав вимоги припису УДАБК ОМР про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №736/19 13.12.2019 року.

Відповідно до ч.ч.1, 4 та 7 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 року по справі №420/4209/19 зазначив, що правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом ч.7 ст.376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

Водночас, положення ст.38 Закону №3038-VI встановлюють перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії: 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, є неможливою; 3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

При цьому, вищезазначеними нормами встановлено лише два способи усунення порушень у разі істотного відхилення від проекту, а саме: проведення перебудови або приведення об`єкта до попереднього стану.

Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 року по справі №420/4209/19 дійшов висновку, що у випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону №3038-VI.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

Враховуючи, що позивач УДАБК ОМР у позові просить зобов`язати ОСОБА_1 відповідача знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125 за власний рахунок, суд вважає, що позовні вимоги за приписами ч.2 ст.9 КАС України підлягають задоволенню саме за вказаним змістом позовних вимог.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 511013700:50:003:0125 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно побудований об`єкт будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером 511013700:50:003:0125 за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва