Справа № 560/12783/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, полковник внутрішньої служби Івана Брошко про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали від 06.12.2023, суд відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в якому позивач просить: "1. визнати дії відповідача протиправними; 2. зобов`язати відповідача вчинити певні дії шляхом прийняття мір по внесенню для користування веб-сайту "You Tube" на офіційній сторінці дозволених сайтів в державній установі "Замкова виправна колонія №58"; 3. стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень в якості моральної компенсації на мій особовий рахунок в ЗВК-58; 4. постановити Окрему ухвалу про притягнення відповідача до відповідальності згідно Указу Президента України №671/2021 від 22.12.2021 року.".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2022 звернувся до відповідача стосовно обмеження прав на доступ та користування Інтернет ресурсами (безпосередньо веб-сайту You Tube) з боку представників адміністрації ЗВК-58. 27.07.2022 отримав відповідь по вищевказаному зверненню, в якому відповідач, в порушення його прав, зазначає: "Веб-сайт You Tube хоч і розміщує на своїй платформі відео релігійного характеру, однак не являється веб-сайтом релігійних організацій, а тому не дозволений для користування засудженими в установах виконання покарань. Також стверджує, що порушення його прав відповідачем принижує людську гідність, викликає почуття сорому, пригніченості, неповноцінності та незахищеності, зникає сон, апетит та настрій, спричиняє моральні страждання і вважає, що відповідач повинен компенсувати нанесення моральної шкоди в грошовому еквіваленті, суму якого оцінює в 10000 гривень.

03.01.2023 до суду поступив відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що право користування засудженими мережею Інтернет закріплено ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України, якою встановлено, що перелік сайтів, до яких надасться доступ, формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Відповідно до статей 107, 110 Кримінально-виконавчого кодексу України, Наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017 № 3233/5, затверджено Порядок організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет та Перелік веб-сайтів, до яких дозволяється доступ засудженим. Веб-сайт «YouTube» хоч і розміщує на своїй платформі відео релігійного характеру, однак не являється веб-сайтом релігійних організацій, а тому не дозволений для користування засудженими в установах виконання покарань і відсутній у вищезазначеному переліку.

10.01.2023 до суду поступила відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що відповідач спотворює норму законодавства, та намагається звузити сенс та зміст норми закону.

З`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 відбуває покарання в державній установі Замкова виправна колонія (№58).

25.07.2022 позивач звернувся до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань із зверненням щодо обмеження прав на доступ та користування Інтернет ресурсами (безпосередньо веб-сайту You Tube) з боку представників адміністрації ЗВК-58 (арк. спр. 4).

Листом від 26.07.2022 повідомлено позивача, що веб-сайт You Tube хоч і розміщує на своїй платформі відео релігійного характеру, однак не являється веб-сайтом релігійних організацій, а тому не дозволений для користування засудженими в установах виконання покарань (арк. спр. 6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 110 Кримінально - виконавчого кодексу України встановлено, що засудженим надається право користуватися мережею Інтернет під контролем адміністрації. Перелік сайтів, до яких дозволяється доступ, формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, та за заявою засуджених може бути доповнений адміністрацією установи виконання покарань сайтами, зміст яких не суперечить вимогам цієї статті.

Відповідно до статей 107, 110 Кримінально-виконавчого кодексу України, Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, та з метою врегулювання порядку надання засудженим до позбавлення волі доступу до глобальної мережі Інтернет, Наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017 №3233/5 затверджено Перелік веб-сайтів, до яких дозволяється доступ засудженим (далі - Перелік) та Порядок організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет (далі - Порядок).

Згідно з п.1 розділу 2 Порядку, на підставі Переліку веб-сайтів, до яких дозволяється доступ засудженим, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року N 3233/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2017 року за N 1280/31148 (далі - Перелік), адміністрація установи з урахуванням вимог Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року N 2823/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2018 року за N 1010/32462 (далі - Правила), розробляє список адрес вебсайтів, до яких дозволяється доступ (далі - список), але цього списку суб`єкт владних повноважень суду не надав.

При цьому, Перелік веб-сайтів, до яких дозволяється доступ засудженим містить 12-ть пунктів, а саме: 1. Офіційні веб-сайти органів державної влади України, державних установ, офіційні веб-сайти інших країн, їх посольств. 2. Офіційні веб-сайти органів місцевого самоврядування. 3. Веб-сайти зареєстрованих засобів масової інформації. 4. Веб-сайти міжнародних організацій. 5. Веб-сайти установ та організацій, що відносяться до сфери освіти та науки, зокрема сайти навчальних закладів. 6. Веб-сайти установ та організацій, що відносяться до сфери культури та мистецтв. 7. Веб-сайти закладів охорони здоров`я. 8. Веб-сайти політичних, громадських та релігійних організацій. 9. Спортивні веб-сайти. 10. Творчі веб-сайти. 11. Довідкові веб-сайти. 12. Юридичні веб-сайти.

Веб-сайт «You Tube» є соціально-орієнтованим ресурсом мережі інтернет, та не входить Переліку веб-сайтів, до яких дозволяється доступ засудженим, тому немає порушень Кримінально-виконавчого кодексу України, Переліку та Порядку, і відповідно прав ОСОБА_1 щодо цього. При цьому, позивач не позбавлений права реалізувати свої права на перегляд сайтів, які дозволені для перегляду засудженим, зокрема, веб-сайтів релігійних організацій на що у позові вказує ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, позивач повинен довести зазначені обставини належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Позивач не довів позовну вимогу про протиправність дій відповідача та не надав суду жодних доказів спричинення моральної шкоди, обґрунтування її розміру, а тільки констатує у позові її спричинення, тому ним не доведено завдання такої шкоди, наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та приниженням людської гідності, почуттям сорому, пригніченості, неповноцінності, а відтак підстави для її стягнення у розмірі 10000 гривень відсутні.

Аналогічна правова позиція вказана, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року по справі №554/9740/16-а, від 22 грудня 2018 року по справі №826/23650/15.

За відсутності підстав для задоволення позову, як наслідок, також не підлягає задоволенню клопотання позивача щодо постановлення окремої ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону без порушень прав ОСОБА_1 , що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає, адже позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 29.11.2022, залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений права і може його реалізувати щодо перегляду сайтів, які дозволені для перегляду засудженим, зокрема, веб-сайтів релігійних організацій.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 лютого 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Заступник начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, полковник внутрішньої служби Іван Брошко (вул. Брацлавська, 2А,Вінниця , код ЄДРПОУ - 40867306)

Головуючий суддя А.І. Петричкович