Справа № 420/10297/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 за вхід. №3791/23 від 08.02.2023 року про відвід судді Радчуку А.А. по справі №420/10297/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження «Про демонтаж незаконно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 » від 20.06.2022 року №175-01р.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Радчук А.А.) перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про демонтаж незаконно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 » від 20.06.2022 року №175-01р.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі, витребувано з Київської районної адміністрації Одеської міської ради належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття розпорядження "Про демонтаж незаконно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 " від 20.06.2022 року №175-01р.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року витребувано з Київської районної адміністрації Одеської міської ради належним чином засвідчену копію розпорядження "Про демонтаж незаконно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 " від 20.06.2022 року № 175-01p., повторно витребувано з Київської районної адміністрації Одеської міської ради належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття розпорядження "Про демонтаж незаконно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 " від 20.06.2022 року № 175-01p., а також зупинено провадження по справі № 420/10297/22 до одержання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 09.02.2023 року поновлено провадження по справі.

08.02.2022 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Радчуку А.А. за вхід. №3791/23, яка вмотивована наступним:

«Небажання суддею Одеського окружного адміністративного суду - Радчуком А.А. розглядати справу №420/10297/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації ОМР про визнання протиправним та скасування розпорядження, призвело до необґрунтованого затягування розгляду даної справи, що спричиняє не аби які незручності власнику квартири АДРЕСА_2 , у можливості правомочного володіння і користування приватною власністю.

Після незаконного зупинення провадження по справі, оскільки дані підстави на яких було зупинено провадження норми КАС України не передбачають, суддя Радчук А.А. знову таки ж в порушення норм КАС України, не розглянув жодної із чисельних заяв поданих позивачем до суду, в тому числі і поновлення провадження, що вказує на існуючі підстави для його відводу від розгляду даної справи, про що я і прошу.».

Ухвалою суду від 09.02.2022 р. заяву позивача про відвід головуючому судді Радчуку А.А. - визнано не обґрунтованою, адміністративну справу передано до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді для вирішення заяви про відвід в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву розподілено до розгляду судді Потоцькій Н.В.

Надаючи правову оцінку заяві про відвід головуючому судді відвід головуючому судді Радчуку А.А. у справі №420/10297/22, в розрізі приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та норм Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з такого.

Підстави для відводу судді визначені частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 КАС України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 КАС України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в заяві про відвід судді відвід головуючому судді Радчуку А.А. стверджує про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд не приймає вказані доводи заявника з огляду на наступне.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорі викликати в учасників цивільного процесу.

З вищезазначеного вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

В інакшому випадку особиста безсторонність суду презюмується.

У заяві про відвід (вхід. №3791/23 від 08.02.2023 р.) головуючого судді Радчука А.А. відповідні вищезазначені суб`єктивні та об`єктивні критерії не доведено. Отже, його особиста безсторонність презюмується, а тому підстави для відводу відсутні.

В той же час, частиною 4 статті 36 КАС України відокремлено підстави, які не можуть бути підставами для відводу. Це:

незгода сторони з процесуальними рішеннями судді;

рішення або окрема думка судді в інших справах;

висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказана норма статті є імперативною.

Імперативні норми - це норми, які містять категоричні веління держави здійснювати чітко означені дії, не допускати ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів. Інакше кажучи, імперативні норми (зобов`язувальні і заборонні) прямо вказують правила поведінки, містять абсолютно визначене правило.

Надаючи оцінку обставинам, викладеним у заяві про відвід суд зазначає, що обставини, зазначені в заяві про відвід щодо того, що суддя не бажає розглядати справу, по своїй суті є припущенням, а заява, яка містить припущення про існування відповідних обставин не підтверджених належними і допустимими доказами, не є підставою для відводу судді.

Щодо зупинення провадження по справі суд зазначає, що якщо позивач не погоджується з ухвалою суду від 03.10.2022 року про зупинення провадження по справі в нього наявне право на її оскарження в апеляційному порядку.

При цьому суд зазначає, що незгода сторони з ухвалою суду про зупинення провадження по справі, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, не може бути підставою для відводу.

В свою чергу заявником, в обґрунтування зазначених в заяві про відвід доводів, не надано доказів з яких можливо встановити наявність підстав для відводу.

Таким чином, суд не вбачає викладені позивачем у заяві про відвід головуючого судді Радчука А.А. аргументи достатніми та обґрунтованими, а ч. 4 ст. 36 КАС України виключає в якості підстави для відводу рішення судді, прийняте в іншій справі.

Отже, подання заяви про відвід судді Радчуку А.А. у справі №420/10297/22 через прийняття (вчинення) процесуальних рішень прямо заборонено процесуальним законом.

За таких підстав суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про відвід.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 17.02.2019 року по справі № 855/35/19 сформував таку правову позицію:

«Пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України закріплює в якості однієї з основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін і свобода у наданні ними суду своїх доказів не передбачає наявності у суду обов`язку беззаперечно приймати усі без виключення докази, заявлені учасниками справи, адже суд наділений свободою власного розсуду при вирішенні даного питання.

Тому, незгода учасника справи з процесуальним рішенням суду з приводу заявленого ним клопотання, не може слугувати беззаперечним доказом порушенням судом зазначених принципів здійснення правосуддя, а також свідченням упередженості чи необ`єктивності суду.», яка застосована і при розгляді заяви ОСОБА_1 про відвід судді Радчуку А.А.

Також, Верховний Суд в ухвалі від 07.09.2020 року по справі № 480/4274/19 зазначив, що «сумнів у неупередженості судді у зв`язку з вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду».

Щодо порядку розгляду заяви про відвід судді Радчука А.А.

Частиною 8 ст. 40 КАС України, встановлено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Вказана норма процесуального закону є імперативною. Законодавчий орган, яким в державі Україна є Верховна Рада України, визначив вид провадження, в якому розглядається заява про відвід.

Разом з цим, вказана норма визначила можливість проведення судового засідання виключно за ініціативою суду.

Комітет міністрів Ради Європи в Рекомендаціях Я (84) 5 від 28.02.1984 рекомендував урядам держав-членів вжити або підсилити, залежно від обставин, будь-які заходи, які, на їх думку, необхідно застосувати для вдосконалення цивільного судочинства, зокрема: суд в якості суду першої інстанції повинен мати повноваження ухвалювати рішення з урахуванням характеру спору в письмовому провадженні або його поєднання із усним розглядом; мають бути передбачені конкретні правила, які прискорюють вирішення спору: у випадках, що не терплять зволікань.

З огляду на викладене, заява про відвід розглянута в порядку письмового провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 36, 39-40, 44, 45, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 за вхід. №3791/23 від 08.02.2023 року про відвід судді Радчуку А.А. по справі №420/10297/22.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.