Справа № 240/29121/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/29121/22

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Прищепа О.І.,

за участю: представника позивача Хоптюк В.С.,

представника відповідача - Осадчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Новоград-Волинська квартирно-експлуатаційна частина району Міністерства оборони України звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 30.03.2021року №234 "Про розгляд заяви Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України".

- зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію повторно розглянути звернення Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України від 28.05.2020року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 713,9730га за кадастровими номерами :01:000:0653 площею 12,5026га, :11:000:0060 площею 19,0932га, :11:000:0061 площею 6,6922га, :05:000:0957 площею 104,8108га, :01:000:0655 площею 546,0437га, :01:000:0654 площею 24,8305га) розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 19.12.2022року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі і її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судове засідання у справі, призначене на 18.01.2023року, не відбулося по причині неявки представників сторін та подання відповідного клопотання представником Відповідача.

Ухвалою суду від 31.01.2023року відкладено проведення судового засідання по причині оголошення тривоги в місті Житомирі.

В судовому засіданні представник Позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/11163/20 від 22.02.2021року Житомирська обласна державна адміністрація розглянула проект землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 713,9730га, розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Оскаржуваним рішенням, на думку представника Позивача, протиправно було відмовлено в затвердженні поданого проекту землеустрою. На вказаних земельних ділянках відсутні об`єкти нерухомості, а тому не має потреби в погодженні такого проекту із органами містобудування та архітектури. Відповідач не врахував, що єдиною підставою для відмови в затвердженні такого проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Про наявність оскаржуваного розпорядження Відповідача Позивачу стало відомо лише 25.02.2022року з листа державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення.

Представник Відповідача, Житомирської обласної державної адміністрації, в судовому засіданні проти позову заперечила і зазначила, що оскаржуване розпорядження прийнято у повній відповідності до вимог чинного земельного законодавства. Позивачем до проекту не було долучено відповідне погодження структурного підрозділу Новоград-Волинської районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, погодження структурного підрозділу обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Крім того, були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що розташоване на цих земельних ділянках. Відсутнє погодження меж земельної ділянки площею 546,0437га із суміжними землевласниками та землекористувачами. Не передбачено можливості доступу до земельних ділянок, що перебувають у приватній і комунальній власності.

Крім того, Відповідач вважає, що Позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, так як про наявність оскаржуваного розпорядження було відомо Міністерству оборони України ще в 2021році.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, затвердження проекту землеустрою для цього регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 31.10.2018року №423 Позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 840,6139га, розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України (а.с.10-11).

На підставі даного дозволу на замовлення Позивача розроблено проект із землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 713,9730га, розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України (а.с.46-47).

Вказаний проект із землеустрою 28.05.2020року Позивачем був поданий до Відповідача для затвердження.

Як зазначено в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2021року у справі №240/11163/20, Відповідач допустив протиправну бездіяльність при розгляді такого проекту землеустрою і Відповідача було зобов`язано розглянути звернення Позивача від 28.05.2020року про затвердження вказаного проекту землеустрою та прийняти вмотивоване рішення про його задоволення або про відмову у його задоволенні.

Саме на виконання вказаного судового рішення Відповідачем було розглянуто звернення Позивача від 28.05.2020року і за його результатами прийнято оскаржуване розпорядження №234 від 30.03.2021року, яким відмовлено в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 713,9730га, розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Як зазначено в оскаржуваному розпорядженні, Позивачу відмовлено в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у зв`язку з тим, що:

- відсутнє погодження структурного підрозділу Новоград-Волинської районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури;

- відсутнє погодження структурного підрозділу обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема Управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА;

- відсутні будь-які правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що розташоване на цих земельних ділянках, які плануються на відведення;

- відсутні погодження меж земельної ділянки площею 546,0437га із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- не передбачено можливості доступу до земельних ділянок, що перебувають у приватній і комунальній власності (а.с.19).

Вказане рішення Відповідача не в повній мірі ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не відповідає обставинам справи, а тому є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Безспірно, відповідно до положень ст.122, п.6 ч.3 ст.186 цього Кодексу, саме до повноважень Відповідача віднесено вирішення питання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.9 ст.123 Земельного кодексу України, Відповідач відповідно до наданих повноважень у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у користування або відмовляє в такому затвердженні.

Приписами ч.15 ст.123 та ч.8 ст.186 цього Кодексу прямо зазначено, що підставою для відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Більш того, відповідно до вимог ч.10 ст.186 цього ж Кодексу таке рішення щодо відмови у затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

Всупереч вказаним вимог Відповідач в оскаржуваному рішенні не навів вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

Наведені у вступній частині оскаржуваного розпорядження правові норми Конституції України та Закону України "Про місцеві державні адміністрації" взагалі не регулюють відносини щодо вимог до проектів землеустрою.

Наведені у вступній частині оскаржуваного розпорядження правові норми ст.17. ст.79-1, ч.2 ст.92, ч.5 ст.122, п.5 ч.1 та ч.3 і ч.5 ст.123 Земельного кодексу також не містять жодних вимог до проектів землеустрою.

Суд враховує, що приписи п.1 ч.3 ст.186-1 Земельного кодексу України (в редакції на час спірних відносин) передбачали, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Разом з тим, Відповідач не врахував, що в розумінні вимог ч.7 ст.186 Земельного кодексу України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч.8 ст.186 Земельного кодексу України).

Більше того, Відповідач не врахував, що статтю 186-1 Земельного кодексу України виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про відсутність обов`язку у Позивача щодо подання на затвердження спірного проекту землеустрою одночасно із висновками уповноважених суб`єктів. Такі висновки надаються в порядку, передбаченому ч.7 ст.186 Земельного кодексу України.

Одночасно суд враховує, що про виключний перелік підстав для відмови у затвердженні документації із землеустрою зазначено в постановах Верховного Суду від 28.02.2019року у справі №818/1903/17, від 16.11.2020 року у справі №640/5615/19, від 26.10.2021року у справі №160/5982/19.

Відповідно до вимог ч.5ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує вказані висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд враховує, що із досліджених судом окремих складових проекту землеустрою (зміст проекту) встановлено, що такий проект землеустрою (відповідно його сторінки 141-153 та 155-156) містить матеріали погодження проекту, в тому числі акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами і правовстановлюючі документи (а.с.68).

Одночасно суд враховує, що згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного суд робить висновок, що оскаржуване розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 30.03.2021року №234 "Про розгляд заяви Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України" винесено не на підставі вимог чинного земельного законодавства, упереджено, без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів Міністерства оборони України в особі Позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Обрання способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин визначається судом з урахуванням змісту ч. 2 ст. 2 КАС України, принципів адміністративного судочинства та положень статті 245 КАС України.

Повноваження адміністративного суду в разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 статті 245 КАС України, відповідно до якої, суд може прийняти, окрім іншого, постанову про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обрання способу захисту порушеного права повинно гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом визнається, що в силу вимог Земельного кодексу України затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування віднесено до владних повноважень Відповідача. Реалізація таких владних повноважень (межі, спосіб, підстави і вид) врегульована земельним законодавством і не дає можливості Відповідачу на власний розсуд визначити зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів рішень.

По цій причині такі владні повноваження Відповідача, передбачені ст.118 та ст.186 Земельного кодексу України, не можна ототожнювати із дискреційними повноваженнями.

Разом з тим, суд враховує, що при ухваленні оскаржуваного рішення Відповідачем не здійснено безпосередньої оцінки поданого Позивачем проекту землеустрою на предмет відповідності нормам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затвердженій документації із землеустрою або містобудівній документації, не враховано наявні в проекті матеріали його погодження та без врахування дотримання положень ч.7 ст.186 Земельного кодексу України щодо механізму безоплатного надання висновку про таке погодження іншими суб`єктами, в тому числі Управлінням екології та природних ресурсів Житомирської ОДА.

Суд не може перейняти вказані повноваження Відповідача та позбавлений можливості надати таку оцінку самостійно оскільки суду невідомо про наявність у Відповідача певної затвердженої документації із землеустрою або містобудівної документації.

За таких підстав порушене право Позивача підлягає судовому захисту та може бути поновлено виключно шляхом зобов`язання Житомирську обласну державну адміністрацію повторно та у відповідності до зазначених вимог Земельного кодексу України розглянути звернення Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України від 28.05.2020року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 713,9730га за кадастровими номерами :01:000:0653 площею 12,5026га, :11:000:0060 площею 19,0932га, :11:000:0061 площею 6,6922га, :05:000:0957 площею 104,8108га, :01:000:0655 площею 546,0437га, :01:000:0654 площею 24,8305га) розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Суд враховує, що Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо належного та своєчасного направлення Позивачу копії оскаржуваного розпорядження.

З цих підстав суд вважає обґрунтованими доводи Позивача, що про наявність оскаржуваного розпорядження йому стало відомо лише 25.02.2022року з листа державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, а тому причини несвоєчасного звернення з даними позовом є поважними (а.с.35-36).

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України у вигляді судового збору в сумі 2481,00грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської обласної державної адміністрації.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 30.03.2021року №234 "Про розгляд заяви Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України".

Зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію повторно розглянути звернення Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України від 28.05.2020року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 713,9730га за кадастровими номерами :01:000:0653 площею 12,5026га, :11:000:0060 площею 19,0932га, :11:000:0061 площею 6,6922га, :05:000:0957 площею 104,8108га, :01:000:0655 площею 546,0437га, :01:000:0654 площею 24,8305га) розміщених за межами населених пунктів Новоград-Волинського району для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Судові витрати Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України у вигляді судового збору в сумі 2481,00грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської обласної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 15 лютого 2023 року