Справа № 388/1415/22
Суддя: Кнуров О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 388/1415/22
провадження № 2-а/388/1/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

при секретарі судового засідання Поліщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому (позові) просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00001229 від 26.09.2022;

- стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що оскаржуваною постановою його за порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн. При цьому, зазначив, що під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, не було визначено тип транспортного засобу та причепу, та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду уповноваженою посадовою особою справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та у результаті винесено незаконну постанову. Тип визначений Свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу як - спеціалізований вантажний спеціалізований контейнеровоз - С та причепу - спеціалізований причіп - спеціалізований ПР-контейнеровоз, що дозволяло йому рухатись таким транспортним засобом з причепом вагою до 44 тони. Зазначив, що у постанові не враховано показник похибки. Вказав на те, що того дня він проїхав вісім пунктів габаритно-вагового контролю на семи з яких не було зафіксовано порушень. Висловив сумніви щодо технічної справності зважувального обладнання. Зауважив, що постанова не містить всіх даних, передбачених додатком 1 та п. 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512. Зазначив, що ним були дотримані вагові параметри визначені п. 22.5 Правил дорожнього руху, а отже відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою від 17.10.2022 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачем вимог, передбачених ч. 8 ст. 160, ч. 3 ст. 161 КАС України.

Заявою позивача, зареєстрованою у суді 03.11.2022 за вх. № 5388/22, недоліки, наведені в ухвалі суду від 17.10.2022 позивачем усунені шляхом надання суду оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою від 04.11.2022 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія зазначеної ухвали разом з копією позову та додатками до нього були отримані відповідачем 14.11.2022, що підтверджується підписом представника відповідача у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ухвалою від 13.12.2022 за клопотанням позивача постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву від 28.11.2022, зареєстрований у суді 14.12.2022 за вх. № 6243/22-Вх., у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За клопотанням відповідача судом поновлено пропущений строк для подачі відзиву враховуючи наведені відповідачем у заяві обставини пов`язані із необхідністю збереження життя та здоров`я людей в умовах воєнного стану та проведення активних бойових дій.

Свої заперечення проти позовних вимог відповідач обґрунтовував тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення він діяв у межах повноважень та у спосіб встановлений законом, у зв`язку з чим вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, зареєстрована у суді 21.12.2022 за вх. № 6368/22, у якій позивач заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві.

За клопотанням позивача судом поновлено пропущений строк для подачі відповіді на відзив враховуючи наведені позивачем у заяві обставини, а саме перебування у відрядженні, що підтверджено документально.

На обґрунтування своєї позиція позивач зазначив, що при визначенні перевищення граничної ваги на одну вісь при прийнятті оскаржуваної постанови не враховувалась особливість вантажу, який є наливним (соняшникова олія), що може свідчити про помилки при зважуванні у динаміці - при русі транспортного засобу оскільки рідина переміщується по цистерні. Також зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкціїз оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженоїНаказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної шинності (кількості коліс) на вісі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та даними відстеження поштового відправлення (https://track.ukrposhta.ua/), - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Випадків визначених ст. 205 КАС України які б перешкоджали розгляду справи по суті судом не встановлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У даній справі потреба у заслуховуванні свідків чи експерта судом не встановлена.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Вивчивши доводи, викладені у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення проти позову відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та заперечення проти доводів відповідача, викладені позивачем у відповіді на відзив, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

26.09.2022 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О., який з урахуванням положень ст. 229 КУпАП та позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 17.09.2020 (справа № 742/2298/17), - діяв від імені суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті, винесено рішення, у формі постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00001229 від 26.09.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що «11.08.2022 о 7 год. 54 хв., за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська обл. зафіксовано транспортний засіб DAF 95 XF 430, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20,4 % (2,351 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон».

Крім іншого, у постанові також зазначено:

- посилання на сторінку вебсайта, на якій можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу у момент вчинення правопорушення;

- виміряні з урахуванням похибки, зокрема, вагові параметри транспортного засобу: навантаження на вісь 1 - 6142 кг, 2 - 16489 кг, 3 - 7348 кг, 4- 6067 кг, 5 - 6546 кг;

- інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер: Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк дії: № UA.TR.001 35 376-21 № 377-21 дійсні до 10.09.2022;

- формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: * % перевищення = ((Х факт - Х норм - похибка пристрою) / Х норм) х 100 %.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є спеціалізованим, вантажним - спеціалізованим, сідловий тягач - Е. Власник ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки BURG BPO-1224Z, реєстраційний номер НОМЕР_4 , є спеціалізованим напівпричепом - спеціалізований Н/ПР - цистерна - Е.Власник ОСОБА_1 .

Отже, встановлено, що 11.08.2022 о 07 год. 54 хв., на ділянці автодороги Н-23 на км 2+998 у Кіровоградській області рухався транспортний засіб марки DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BURG BPO-1224Z, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстровані за ОСОБА_1 . Під час руху якого комплексним технічним засобом Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022 було зафіксовано вагу другої вісі транспортного засобу DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - яка склала 16489 кг.

З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений, зокрема, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, посадовою особою відповідача, якою було прийнято оскаржувану постанову ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності зач. 2 ст. 132-1 КУпАПза порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) у частині перевищення навантаження на одну вісь.

Положеннями ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність заперевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Положеннями п. 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри, зокрема, не перевищують:

в) навантаження на вісь:

На одинарну вісь - 11,5 (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Наказом від 28.12.2010 № 624 «Про затвердження національних стандартів України та скасування чинності нормативних документів» затверджено ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь (OIML R 134-1:2006, IDT).

За вимогами ДСТУ OIML R 134-1:2010 похибка вимірювання вагового комплексу щодо навантаження на вісь становить 16 %.

Таким чином відносно другої (задньої) осі транспортного засобу DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допущено перевищення навантаження на одну вісь на 20,4 % виходячи з розрахунку: (16,489 - 11,500 - 16 % х 16,489 ) / 11,500) х 100 %.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюють Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30).

Відповідно до п. 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

З урахуванням наведеного судом відзначається, що позивачем не повідомлялось про наявність та не надавався суду дозвіл на рух великоваговоготранспортного засобу автомобільними дорогами,виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Положеннями ст. 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Надаючи оцінку позиції позивача, судом відзначається таке.

Твердження про те, що транспортні засоби DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним спеціалізованим контейнеровозом - С, а BURG BPO-1224Z, реєстраційний номер НОМЕР_4 , причепом - спеціалізованим причепом - спеціалізованим ПР-контейнеровоз не відповідають дійсності, оскільки таке твердження спростовується даними свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно, у яких зазначено дійсний тип транспортних засобів: марки DAF 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - спеціалізований, вантажний - спеціалізований, сідловий тягач - Е; марки BURG BPO-1224Z, реєстраційний номер НОМЕР_4 , -спеціалізований напівпричеп - спеціалізований Н/ПР - цистерна - Е.

При цьому, суд зауважує, що у вину ОСОБА_1 висувалося перевищення осьового навантаження на одну одинарну вісь, а не перевищення загальної (фактичної) маси транспортного засобу і тому у даному випадку конкретний вид транспортного засобу значення не має, оскільки вимога щодо навантаження на одну вісь є загальною для всіх транспортних засобів, які мають одинарну вісь.

Посилання позивача на те, що наливний вантаж (соняшникова олія, як зазначив позивач) при русі транспортного засобу переміщується по цистерні, - не заслуговує на увагу. Так, візуальна оцінка напівпричепу цистерни BURG BPO-1224Z, реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідчить про те, що цистерна має принаймні три окремих, незалежних один від одного відділи (ємкості), про що ОСОБА_1 , як його власник повинен знати. Тому переміщення наливного вантажу у цих відсіках об`єктивно не може призводити до зміни ваги на вісі транспортного засобу поза межею допустимої похибки (16 % за ДСТУ OIML R 134-1:2010).

Щодо твердження позивача про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, суд зауважує, що оскаржувана постанова відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП та, зокрема з урахуванням конкретних обставин даної справи, містить вичерпні дані на підставі яких встановлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні. Не наведення у оскаржуваній постанові окремих даних, наявність яких передбачена положеннями зазначеної Інструкції, які не є суттєвими у даній справі виходячи із порушень, які інкримінувались ОСОБА_1 , не свідчать про неправомірність такої постанови, оскільки це не суперечить завданню законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать про обґрунтованість дій уповноваженої особи відповідача, яким було прийнято оскаржувану постанову, щодо встановлення порушення ОСОБА_1 п. 22.5 Правил дорожнього руху, наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та винність у його вчиненні ОСОБА_1 . При цьому, суттєвих порушень порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої було прийнято оскаржувану постанову, які б призвели до істотного порушення прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд констатує правомірність накладення оскаржуваною постановою на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Ухвалюючи дане рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи, зазначені сторонами та/чи їх представниками у поданих заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному, суб`єктивному трактуванні ними обставин справи, норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі вищезазначеного, враховуючи правомірність оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, прийнятої уповноваженою особою після об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення за наслідками фіксації в автоматичному режимі перевищення нормативних параметрів навантаження на одну вісь транспортного засобу, зареєстрованого за ОСОБА_1 , - суд дійшов висновку, що позовну заяву останнього слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, - залишити без задоволення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00001229 від 26.09.2022, - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Долинський районний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2ст. 299 КАС України.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, .

Суддя О.А. Кнуров