Справа № 728/113/23
Суддя: Глушко О. І.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 728/113/23
Номер провадження 2-а/728/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Піхоти М.В.

представника відповідача ГУНП в Сумській області Безгинського Б.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненка Дмитра Олександровича та Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В своїй заяві вказав, що постановою про адміністративне правопорушення від 11.01.2023 року серії БАД № 650427, винесеною поліцейським ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненком Дмитром Олександровичем, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення п. 18.1 та 2.3в Правил дорожнього руху, а саме за керування 11.01.2023 року о 12 годині 50 хвилин транспортним засобом - автомобілем DAEWOO MATIZ, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Конотопі по вулиці Братів Лузанів з непристебнутим ременем пасивної безпеки та ненадання переваги в русі при повороті ліворуч на перехресті з проспектом Миру пішоходам, що переходили дорогу по пішохідному переходу по проспекту Миру.

З даними правопорушеннями та винесеною постановою він не погоджується в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та відсутістю події порушення ним п. 18.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

02.02.2023 року відповідачем - поліцейським ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненком Д.О. подано відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в зв`язку з їх необґрунтованістю.

09.02.2023 року відповідачем - ГУНП в Сумській області подано відзив на позов, в якому останній просив відмовити в його задоволенні, так як при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_1 поліцейський Дем`яненко Д.О. діяв в межах своїх повноважень та виніс постанову на підставі відповідних доказів. Також надав диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського

Позивач ОСОБА_1 та його представник- адвокат Піхота М.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили суд задовольнити їх. Крім того зазначили, що правила проїзду регульованих пішоходних переходів встановлено п. 18.2 ПДР, а не п. 18.1 ПДР. Пішохідний перехід на перехресті вулиць Братів Лузанів та проспекту Миру в м. Конотоп є регульованим.

Відповідач - поліцейський ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненко Д.О. в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача - ГУНП в Сумській області Безгинський Б.Г. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає дії поліцейського Дем`яненка Д.О. законними, а винесену постанову обґрунтованою.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні 11.01.2023 року поліцейським ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненком Д.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 650427 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що останній 11.01.2023 року о 12 год. 50 хв. в м. Конотоп керував автомобілем DAEWOO MATIZ, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Братів Лузанів з непристебнутим засобом пасивної безпеки та на перехресті з проспектом Миру , при повороті праворуч, не надав переваги в русі пішоходам, що проходили по проспекту Миру, чим порушив п. 18.1 та 2.3в ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Вказані адміністративні правопорушення згідно вищезазначеної постанови зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами, (надалі ПДР України) водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Норма ч.1 ст. 122 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті з конкретизацією суті порушення відповідно до норм, в даному випадку, порушення правил дорожнього руху.

Серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретних обставин та фактів порушення правил дорожнього руху, яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася.

Вищезазначена постанова містить посилання на порушення ОСОБА_1 п. 18.1 та п. 2.3 в ПДР України.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів; 3) показаннями свідків.

Звертаючись до суду, позивач посилається на відсутність доказів, які підтверджують скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП та відсутність події порушення ним п. 18.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оглянутим в судовому засіданні під час дослідження доказів по даній справі відеозаписом щодо реєстрації правопорушень, вчинених 11.01.2023 року, не підтверджено, що ОСОБА_1 11.01.2023 року о 12.50 год. керував транспортним засобом саме з не пристебнутим ременем безпеки. Крім того, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що пішохідний перехід є регульованим, оскільки рух по ньому регулюється світлофором, в зв`язку з чим позивачем не було порушено п. 18.1 ПДР України, яким визначено правила проїзду саме нерегульованого пішоходного переходу.

Згідно п. 1.10 ПДР України регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

Відповідно до п. 18.2 ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Окрім постанови, яка оскаржується, та відеозапису з відеореєстратора, доказів на підтвердження вини позивача щодо скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, в розумінні положень ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять і відповідачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належнм доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, відповідачами не спростовано доводів позивача відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення підлягає скасуванню.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягяють відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

12.01.2023 року між адвокатом Піхотою М.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 17).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 17.01.2023 року ОСОБА_1 сплатив адвокату 2500 гривень 00 копійок за надання правової допомоги.

Актом наданих послуг адвоката на виконання умов Договору від 12.01.2023 року, який складено 16.01.2023 року, визначені види робіт правової допомоги та вказана їх вартість на загальну суму 2500 гривень 00 копійок.

Крім того, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 16.01.2023 року (а.с. 12).

Керуючись ст. ст. 77, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненка Дмитра Олександровича та Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського ВРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Дем`яненка Дмитра Олександровича серії БАД № 650427 від 11.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 і ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 3036 (три тисячі тридцять шість) 80 копійок в рахунок повернення судових витрат.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області, 40000 м. Суми вул. Г. Кондрат`єва, 23,

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.02.2023 року.

Суддя О.І. Глушко