Справа № 580/5921/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року справа № 580/5921/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
30.11.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні пенсії по втраті годувальника як непрацездатній дружині, яка зайнята постійним доглядом за дітьми до 8 років, а також протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника починаючи з 28.04.2022, як на позивача, так і на непрацездатних дітей;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування їй пенсії по втраті годувальника починаючи з 28.04.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника на двох непрацездатних дітей починаючи з 28.04.2022.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , який загинув у зоні бойових дій в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини. Після загибелі ОСОБА_3 з 24.09.2022 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначена пенсія по втраті годувальника лише на двох малолітніх дітей з 24.09.2022. Вважає, що пенсія повинна бути призначена і їй як дружині, яка виховує двох малолітніх дітей віком до 8 років та з наступного дня після загибелі годувальника, а саме з 28.04.2022.

Відповідач проти позову заперечив. 06.02.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 з 19.04.2022 за заявою його дружини ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника, передбачена Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 на неповнолітніх сина та доньку загиблого. Дружині загиблого позивачу пенсія по втраті годувальника не призначалась, оскільки у заяві вона зазначила про те, що працює. У подальшому 23.09.2022 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли документи для призначення пенсії позивачу та дітям загиблого ОСОБА_3 , а 05.10.2022 позивач подала заяву про закриття пенсійної справи по втраті годувальника на дітей відповідно до Закону №1058-ІV для переходу на пенсію відповідно до Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992. Відповідно до ст. 50 Закону №2262-Х11 пенсія по втраті годувальника призначена з 23.09.2022.

Ухвалою судді від 05.12.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_4 25.08.2018 уклала шлюб з ОСОБА_3 . Прізвище позивача після укладення шлюбу - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.08.2018.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.03.2019 позивач є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; батько ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.01.2021 позивач є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; батько ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 27.04.2022 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв №1574 від 04.10.2022 поранення та причина смерті ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини.

14.06.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника неповнолітнім дітям загиблого ОСОБА_3 , у заяві зазначила, що на час звернення із вказаною заявою працює.

Згідно рішення відповідача №75 від 20.06.2022 неповнолітнім дітям загиблого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 19.04.2022 було призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за загиблого чоловіка ОСОБА_3 .

21.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 направив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області подання №ФР53553 від 21.09.2022, яке надійшло 23.09.2022, про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 . Непрацездатні члени сім`ї, які перебували на утриманні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також 21.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 направив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області подання №ФР53554 від 21.09.2022, яке надійшло 23.09.2022, про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 , дружині, ОСОБА_8 , яка здійснює догляд за дітьми загиблого, які не досягли 8-річного віку.

Згідно протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 30.09.2022 неповнолітнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 23.09.2022 була призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого батька ОСОБА_3 .

Згідно протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 30.09.2022 позивачу з 23.09.2022 була призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як дружині загиблого ОСОБА_3 .

05.10.2022 позивач подала заяву про закриття пенсійної справи по втраті годувальника на дітей відповідно до Закону №1058-ІV для переходу на пенсію відповідно до Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.

.

Вважаючи, що відповідач протиправно призначив пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 23.09.2022, замість 28.04.2022, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-Х11 (далі Закон №2262-Х11).

Ст. 1 Закону №2262-Х11 передбачає, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно ст. 11 Закону №2262-Х11 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Стаття 5 Закону №2262-Х11 передбачає, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ст. 7 Закону №2262-Х11 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Отже за змістом вказаних приписів пенсія у разі втрати годувальника членам сім`ї військовослужбовця може бути призначена за їх вибором як за Законом №2262-Х11, так і за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-1V).

Згідно з положеннями абзацу 22 статті 1 Закону №1058-1V пенсії розуміють як щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім`ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону №1058-1V одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв`язку із втратою годувальника.

Частиною 1 статті 36 Закону №1058-1V передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частиною 2 статті 36 Закону №1058-1V визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Пункт 3 частини 1 статті 45 Закону №1058-1V передбачає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Судом встановлено, що позивач 14.06.2022 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника на неповнолітніх дітей загиблого батька ОСОБА_3 , передбаченої Законом №1058-1V, у заяві зазначила, що на час звернення із вказаною заявою працює.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням відповідача №75 від 20.06.2022 призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону №1058-1V з 19.04.2022 неповнолітнім дітям ОСОБА_6 2019 року народження і ОСОБА_7 2020 року народження.

На час звернення із заявою від 14.06.2022 позивач працювала, відтак не мала права на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону №1058-1V. Водночас призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №1058-1V позивач не оскаржує.

У подальшому, 23.09.2022 до відповідача надійшли подання ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР53553 від 21.09.2022 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника неповнолітнім дітям, які перебували на утриманні загиблого ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та подання ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР53554 від 21.09.2022 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника дружині загиблого ОСОБА_3 позивачу у справі, у зв`язку із доглядом за дітьми до досягнення ними 8-літнього віку.

Стаття 29 Закону №2262 передбачає, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно частини 1 статті 30 Закону №2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону №2262 незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пунктами «а», «д» частини 4 статті 30 Закону №2262 визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

- діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків (пункт «а»);

- дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні (пункт «д»).

Згідно ст. 41 Закону №2262-Х11 пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію.

Судом встановлено, що на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.09.2022 №ФР53553 і №ФР53554 позивачу та неповнолітнім дітям загиблого ОСОБА_3 з 23.09.2022 була призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-Х11

Спірним питанням щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-Х11 є дата її призначення, а саме: 23.09.2022, оскільки позивач вважає, що пенсія має бути призначена з дати виникнення права, а саме з дня, наступного після загибелі батька ОСОБА_6 .

Згідно п. «є» ст. 50 Закону №2262-Х11 членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, пенсія призначається з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Суд зазначає, що Закон №2262-Х11 не врегульовує питання строку призначення пенсії при переведенні з пенсії, призначеної відповідно до Закону №1058-1V, на пенсію у разі втрати годувальника, передбаченої Законом №2262, проте ч. 3 ст. 45 Закону №1058-1V передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-Х11 неповнолітнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 23.09.2022 здійснено відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 №1058-1V з дня надходження до відповідача подання ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР53553 від 21.09.2022, тому позовні вимоги в частині зобов`язання здійснювати нарахування та виплату пенсії по втраті годувальника на двох непрацездатних дітей починаючи з 28.04.2022 є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника позивачу, то як зазначено вище, дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої статті 30 Закону №2262-Х11 незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

Пунктом «а» ст. 20 Закону №2262-Х11 передбачено, що залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії: а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

За змістом вказаних норм дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, яка зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, має право на пенсію в разі втрати годувальника незалежно від того, чи працює.

Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв №1574 від 04.10.2022 поранення та причина смерті ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини.

Отже позивач набула право на пенсію у разі втрати годувальника як дружина, яка зайнята доглядом за дітьми годувальника, померлого внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, які не досягли 8-річного віку, незалежно від того, чи працює.

Враховуючи, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника, передбачена Законом №1058-1V їй не була призначена, і позивач звернулась за її призначенням в межах 12 місяців з дати виникнення права на пенсію, пенсія має бути призначена з 19.04.2022.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 28.04.2022, проте як встановлено судом право на пенсію виникло у позивача з 19.04.2022, тобто д дня, наступного за днем смерті загиблого чоловіка ОСОБА_3 .

За вказаних обставин суд з метою ефективного захисту порушеного права позивача вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії у разі втрати годувальника, призначеної позивачу відповідно до Закону №2262-Х11, з 19.04.2022.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення ОСОБА_8 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 з 23 вересня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) призначити та виплатити ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 за період з 19 квітня 2022 року по 22 вересня 2022 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО