Справа № 280/4224/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
14 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/4224/22
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,
перевіривши у м. Дніпрі апеляційну скаргу Волинської митниці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року (суддя Сіпака Андрій Васильович, повний текст рішення складено 26 вересня 2022 року) в адміністративній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор"
до Волинської митниці
про визнання протиправними та скасування рішення та карти відмови,
До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Волинської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року в адміністративній справі № 280/4224/22.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 7443 грн. 00 коп.
Апелянт отримав вищевказану ухвалу 16 січня 2023 року, що підтверджується Довідкою Третього апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах адміністративної справи.
На виконання вимог ухвали від апелянта надійшло клопотання, в якому останній просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги або продовжити строк для усунення недоліків. В обґрунтування клопотання зазначає, що Волинська митниця не має можливості провести платежі за платіжними дорученнями про сплату судового збору в строк, встановлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року.
Вирішуючи клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає, що правові засади справляння судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, законом визначено певні умови за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору. При цьому законом передбачено можливість відстрочення сплати судового збору лише фізичним особам, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Вирішуючи клопотання про продовження строку на усунення недоліків, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що суд може продовжити процесуальний строк, встановлений самим судом, тоді як граничний строк усунення недоліків апеляційної скарги встановлений КАС України, що виключає можливість його продовження за ініціативою суду чи за клопотанням учасника справи.
Щодо посилань апелянта на введення воєнного стану в Україні, суд зазначає, що відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
З огляду на наведені норми законодавства, вбачається, що судочинство здійснюється в умовах воєнного стану на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Суд зазначає, що жодних змін з питань розстрочення, відстрочення, звільнення від сплати судового збору під час дії воєнного стану не вносилося ані до Кодексу адміністративного судочинства України, ані до Закону України «Про судовий збір».
Отже пояснення апелянта відхиляються судом.
В той же час суд зазначає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.
Сторона, маючи намір добросовісної реалізації належного їй права на апеляційне оскарження судового рішення, повинна діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.
Держава в особі відповідного суб`єкта владних повноважень має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Вказані висновки узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року в адміністративній справі № 806/2321/16.
Враховуючи, що апелянтом не надано доказів сплати судового збору, суд доходить висновку про неналежне виконання апелянтом вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
У задоволенні клопотання Волинської митниці про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги або продовження строку усунення недоліків відмовити.
Апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року в адміністративній справі № 280/4224/22 повернути апелянту.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з 14 лютого 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова