Справа № 580/3210/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3210/22 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 17.09.2021 № про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 17 000 грн. за порушення ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального",

- від 17.09.2021 № 7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1020 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України,

- від 17.09.2021 № 7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1736 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",

- від 17.09.2021 № 7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 5100 грн. за порушення п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",

- від 17.09.2021 № 7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 10 000 грн. за порушення п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв", усього на суму 34 856 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що листом Державної податкової служби України №13339/7/99-00-07-05-03-07 від 10.06.2021 зобов`язано територіальні органи ДПС організувати та провести фактичні перевірки місць роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за мінімальні, згідно із додатком 1 до листа, до якого включений позивач та міститься інформація про продаж вина шампанського « Ореанда » 0,75 л по ціні 94,5 грн., 96 грн.

На виконання вказаного листа згідно наказу Головного управління ДПС у Черкаській області (відповідач у справі) від 16.08.2021 №1753-п на підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20.1, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України від 19.12.1995 № 481 /95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , з 17 серпня тривалістю 10 діб, за період з 26.10.2020 по 26.08.2021 з метою контролю за дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування. Виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів за місцем фактичного здійснення діяльності.

На підставі наказу від 16.08.2021 №1753-П відповідачем були виписані направлення на проведення перевірки від 16.08.2021 №1976/23-00-07-0719 та № 1977/23-00-07-0719 посадовим особам відповідача ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Направлення на проведення фактичної перевірки від 16.08.2021 №1976/23-00-07-0719 та №1977/23-00-07-0719, копія наказу від 16.08.2021 №1753-П та службові посвідчення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були пред`явлені позивачу, що підтверджується його власноручним підписом на копіях вказаних направлень на проведення фактичної перевірки.

На підставі наказу від 16.08.2021 №1753-П відповідача та направлень на проведення фактичної перевірки від 16.08.2021 №1976/23-00-07-0719 та №1977/23-00-07-0719 посадовими особами позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведена фактична перевірка діяльності позивача за адресою АДРЕСА_1 , за період з 26.10.2020 по 26.08.2021, за результатами якої складено акт від 27.08.2021 №5872/23-00-07-0717/ НОМЕР_1 (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено факти продажу шампанського (вина ігристого або вина газованого) «Вино Шамп. Ореанда» код УКТ ЗЕД об`ємом 0,75 л за ціною 94,50 грн., що підтверджено даними обов`язкової звітності про використання РРО фіскальний номер , заводський номер ПБ, поданої платником, у тому числі почекової інформації (чеки продажу №6194 від 16.02.2021 18:15:12, №6217 від 21.02.2021 16:19:32 та 6249 від 28.02.2021 11:04:24 та інші).

Згідно постанови КМУ від 30.102008 №957 мінімальна роздрібна ціна шампанського (вина ігристого або вина газованого) об`ємом 0,75 л становить 109,00 грн.

Також перевіркою встановлено факт продажу/реалізації підакцизних товарів та проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що підтверджено даними обов`язкової звітності про використання РРО фіскальний номер , заводський номер ПБ, поданої платником, у тому числі почекової інформації, (чеки продажу №7779 від 10.06.2021 17:35:34; №7879 від 17.06.2021 19:24:14; №7972 від 25.06.2021 19:03:26; №8021 від 29.06.2021 14:22:38; №8036 від 30.06.2021 18:21:10; №8076 від 03.07.2021 21:01:52 та №8105 від 05.07.2021 20:46:48 та інші).

Крім того, перевіряючими надано письмове звернення від 17.08.2021 про надання документів (їх належним чином завірених копій), що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ. Станом на 26.08.2021 зазначені документи у письмовому зверненні платником надано частково. В реалізації знаходяться алкогольні напої, на які відсутні накладні та/або будь-які інші документи, що підтверджують походження товару згідно опису фактичних залишків товару від 26.07.2021 на загальну суму 868,00 грн.

Також, під час проведення перевірки встановлено факт зберігання платником пляшки горілки місткістю 0,5 л без марок акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується поясненням від 17.08.2021, власноручно підписаним ФОП ОСОБА_1 .

Вказаним порушені постанова Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про затвердження розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» зі змінами і доповненнями; пункт 11, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР; частина 4 статті 11 Закону України №481/95-ВР; пункт 85.2 статті 85 ПК України, що стало підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 17.09.2021 №7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 5100 грн. за порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",

- від 17.09.2021 №7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 10 000 грн. за порушення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв";

- від 17.09.2021 № про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 17 000 грн. за порушення частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального",

- від 17.09.2021 №7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1736 грн. за порушення пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",

- від 17.09.2021 №7 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1020 грн. за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, усього на суму 34 856 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу № 01-10/21 від 01.10.2021 до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 08.07.2022 № 6916/6/8800-0603-02-16 скарга позивача залишена без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доводи апеляційної скарги по суті спору є ідентичними з доводами, якими ґрунтувалась дана позовна заява.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.1. статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України ( в редакції, яка діяла на час призначення фактичної перевірки позивача - 04.08.2021) фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже підпункт 80.2.5 містить одразу дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері.

За правовими висновками Верховного Суду (зокрема в постановах від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 01.06.2022 у справі № 520/7331/21, від 11.07.2022 у справі № 120/5728/20-а) підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Як вже було зазначено вище, листом Державної податкової служби України №13339/7/99-00-07-05-03-07 від 10.06.2021 зобов`язано територіальні органи ДПС організувати та провести фактичні перевірки місць роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за мінімальні, згідно із додатком 1 до листа, до якого включений позивач та міститься інформація про продаж вина шампанського «Ореанда» 0,75 л по ціні 94,5 грн, 96 грн.

Зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 16.08.2021 №1753-П вбачається, що юридичною підставою для призначення фактичної перевірки позивача є ст. 16 Закону № 481/95-ВР, яка передбачає, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Щодо фактичної підстави, то такою підставою є контроль за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, покладений на відповідача розпорядженням ДПС України про здійснення контролю за дотриманням позивачем норм Закону №481/95-ВР у зв`язку з наявністю інформації про продаж алкогольного напою по ціні, нижчій встановленої мінімальної роздрібної ціни.

Зважаючи на зазначене, наказ про проведення фактичної перевірки від 16.08.2021 №1753-П містить як юридичну, так і фактичну підставу призначення фактичної перевірки позивача, отже є таким, що прийнятий на законній підставі.

Посилання позивача на відсутність підстав для призначення фактичної перевірки, передбачених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 ст. 80 ПК України є необгрунтованими, оскільки фактична перевірка призначена на підставах, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 ст. 80 ПК України.

Також безпідставними є посилання позивача на відсутність підстав для призначення фактичної перевірки у наказі від 16.08.2021 №1753-П, позаяк у вказаному наказі зазначена як стаття 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, так і мета перевірки - контроль за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Згідно пункту 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З копій направлень на проведення фактичної перевірки від 16.08.2021 №1976/23-00-07-0719 та №1977/23-00-07-0719 вбачається, що з наказом від 16.08.2021 №1753-П та вказаними направленнями на проведення фактичної перевірки позивач ознайомився особисто, що підтверджується його підписами на вказаних направленнях.

Отже доводи апелянта про те, що перед початком фактичної перевірки посадові особи відповідача не надали для огляду керівнику торгового закладу жодного посвідчення та направлення на проведення фактичної перевірки не підтверджені жодними доказами.

Щодо відсутності підписів посадових осіб відповідача у журналі реєстрації перевірок, то у акті перевірки зазначено про ненадання вказаного журналу.

Щодо доводів апелянта про те, що податкові ревізори-інспектори самостійно без дозволу ФОП ОСОБА_1 та без супроводу працівників (продавця) проникали у підсобні приміщення, кладову та за прилавок, переміщали товари та предмети, то вказані обставини не стосуються підстав призначення фактичної перевірки та умов і порядку допуску посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки, визначених статтею 81 ПК України, тому не підлягають правовій оцінці при розгляді цієї справи.

Щодо виявлених при проведенні фактичної перевірки порушень колегія суддів зазначає наступне.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» зі змінами і доповненнями мінімальна роздрібна ціна шампанського (вина ігристого або вина газованого) об`ємом 0,75 л становить 109 грн.

Як вже було зазначено вище, згідно акта перевірки встановлено факти продажу шампанського (вина ігристого або вина газованого) «Вино Шамп. Ореанда» код УКТ ЗЕД об`ємом 0,75 л за ціною 94,50 грн, що підтверджено даними обов`язкової звітності про використання РРО фіскальний номер , заводський номер ПБ, поданої платником, у тому числі почекової інформації (чеки продажу №6194 від 16.02.2021 18:15:12, №6217 від 21.02.2021 16:19:32 та №6249 від 28.02.2021 11:04:24 та інші).

Вказані обставини підтверджуються почековою інформацією РРО позивача, у якій зазначені чек продажу №6194 від 16.02.2021 18:15:12 (а.с. 96), чек продажу №6217 від 21.02.2021 16:19:32 (а.с. 112) та чек продажу №6249 від 28.02.2021 11:04:24 (а.с. 113), згідно з якими позивачем вчинено продаж «Вино Шамп. Ореанда» код УКТ ЗЕД , ціна 94,50 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач внаслідок продажу вина шампанського «Ореанда» по ціні 94,50 грн, яка є меншою мінімальної роздрібної ціни 109,00 грн, порушив постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Згідно частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 17.09.2021 № про застосування штрафу у сумі 10 000 грн., передбаченого частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, прийнято на законних підставах та скасуванню не підлягає.

Доводи апелянта про те, що відповідач не вилучив належним способом пляшку вина «Вино Шамп. Ореанда» та не передав на товарознавче дослідження з метою з`ясування коду товарної позиції даного товару та віднесення саме до шампанського (ігристих вин), а не до вина чи слабоалкогольної продукції з ознаками бродіння, колегія суддів не бере до уваги та вважає необґрунтованими, оскільки у чеках №6194, №6217 та №6249 міститься код УКТ ЗЕД , вказаний позивачем.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 24.01.2019 № 803/1789/16 колегія суддів не бере до уваги, оскільки обставини у справі, що розглядається, є іншими.

Так, у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 №803/1789/16 зазначено, що проблемним питанням цього спору є різне віднесення сторонами за кодом УКТЗЕТ алкогольних напоїв, реалізованих позивачем 10 січня 2016 року, 04 лютого 2016 року та 15 березня 2016 року, що впливає на визначення мінімальної роздрібної ціни за 1 літр та відповідно на встановлення складу правопорушення, інкримінованого позивачу, оскільки відповідач (податковий орган) відніс «віскі» (міцний ароматний алкогольний напій, отриманий із різних видів зерна з використанням процесів під солодження, бродження, перегонки і довготривалої витримки в дубових бочках) до коду УКТЗЕД 2208 90 6900, та «ром» (міцний алкогольний напій з витриманого спирту, є продуктом бродіння та перегонки соку цукрової тростини) до коду УКТЗЕД 220840, а не як зазначає позивач: до «напою алкогольного солодового із зазначенням власної назви продукту, яка міститься у накладній».

Однак, у справі, що розглядається, спір щодо коду УКТ ЗЕД відсутній, позаяк зазначений у вищезазначених чеках з продажу.

Згідно пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Вказаними нормами встановлений обов`язок всіх суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю підакцизними товарами, у кожному чеку РРО чи програмного РРО перед назвою товару зазначати відповідний код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Як вже було зазначено вище, актом перевірки встановлено факт продажу/реалізації підакцизних товарів та проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що підтверджено даними обов`язкової звітності про використання РРО фіскальний номер , заводський номер ПБ, поданої платником, у тому числі почекової інформації, (чеки продажу №7779 від 10.06.2021 17:35:34; №7879 від 17.06.2021 19:24:14; №7972 від 25.06.2021 19:03:26; №8021 від 29.06.2021 14:22:38; №8036 від 30.06.2021 18:21:10; №8076 від 03.07.2021 21:01:52 та №8105 від 05.07.2021 20:46:48 та інші).

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду першої інстанції почекову інформацію РРО позивача, згідно з якою у чеках №7779 від 10.06.2021, №7879 від 17.06.2021, №7972 від 25.06.2021, №8021 від 29.06.2021, №8036 від 30.06.2021, №8076 від 03.07.2021 та №8105 від 05.07.2021 зазначені сигарети, назва сигарет та код УКТ ЗЕД відсутній (а.с. 113-116).

Отже, позивачем порушено вимоги пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР щодо продажу сигарет, які є підакцизним товаром, без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно пункту 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовується фінансові санкції розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на доведеність порушення позивачем вимог пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР щодо відсутності режиму попереднього програмування коду УКТ ЗЕД при продажу сигарет, податкове повідомлення-рішення від 17.09.2021 № на суму 5100 грн прийняте на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Посилання апелянта на не підтвердження доказами факту продажу товарів та проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, оскільки відповідачем не було знято залишки товарно-матеріальних цінностей та не було складено відповідний акт, спростовуються наданою почековою інформацією РРО позивача.

Пункт 177.10 статті 177 ПК України передбачає, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 85.2. статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З огляду на приписи пункту 44.6 статті 44 ПК України документи, які не були надані під час перевірки (чи на протязі 5 днів після її проведення) вважаються відсутніми у такого платника податків.

Згідно пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно акту перевірки під час проведення фактичної перевірки позивачу було надано письмове звернення від 17.08.2021 про надання документів (їх належним чином завірених копій), що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ. Станом на 26.08.2021 зазначені документи у письмовому зверненні платником надано частково та встановлено, що в реалізації знаходяться алкогольні напої, на які відсутні накладні та/або будь-які інші документи, що підтверджують походження товару згідно опису фактичних залишків товару від 26.07.2021 на загальну суму 868,00 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що під час проведення фактичної перевірки посадовими особами відповідача за участю продавця ОСОБА_5 був складений акт зняття залишків товарних запасів на торговельному об`єкті (в складських приміщеннях) від 17.08.2021 на загальну суму 5848,80 грн.

17.08.2021 перевіряючими вручено позивачу під підпис письмове звернення про надання документів (їх належним чином завірених копій), що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач не надав документи, які підтверджують походження товарів на суму 868,00 грн., а саме: шампанське 0,75 л - 436 грн., коньяк Шустоф 0,5 класом 5 зірок - 156 грн., коньяк Шустоф 0,5 класом 4 зірки - 144 грн., коньяк Шустоф 0,5 класом 3 зірки - 132 грн. Вказані алкогольні напої зазначені у акті перевірки за порядковими номерами 7, 18, 19. 20.

Отже, колегія суддів вважає, що позивач порушив пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР щодо ведення обліку та надання документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на суму 868,00 грн.

Згідно статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, податкове повідомлення-рішення від 17.09.2021 № про застосування штрафу у сумі 1 736, 00 грн. прийняте на законних підставах та скасуванню не підлягає.

Згідно пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Оскільки позивач не забезпечив зберігання первинних документів щодо придбання алкогольних напоїв на суму 868,00 грн., то податкове повідомлення рішення від 17.09.2021 № про застосування штрафу у сумі 1 020 грн. прийняте на законних підставах і скасуванню не підлягає, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Згідно частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Актом перевірки встановлено, що під час проведення перевірки встановлено факт зберігання платником пляшки горілки місткістю 0,5 л без марок акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується поясненням від 17.08.2021, власноручно підписаним ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження вказаної обставини відповідач надав суду першої інстанції копію письмових пояснень позивача від 17.08.2021, згідно з якими останній за адресою АДРЕСА_1 в магазині-кафе зберігав горілку в пляшці 0,5 літра без марок акцизного податку встановленого зразка, чим підтвердив порушення частини 4 статті 17 Закону №481/95-ВР.

Згідно частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 17.02.2021 № про застосування штрафу у сумі 17000,00 грн прийняте на законних підставах та скасуванню не підлягає.

Посилання апелянта на ту обставину, що відповідачем не проведено товарознавчу експертизу щодо встановлення відповідності алкогольного напою кодам УКТ ЗЕД, колегія суддів не бере до уваги та вважає необґрунтованими, оскільки позивач не спростував визнання вказаного порушення позивачем під час проведення фактичної перевірки.

Щодо посилань апелянта на те, що пляшка з горілкою вилучена посадовими особами відповідача у підсобному приміщенні, то свідок ОСОБА_3 , який здійснював фактичну перевірку, вказану обставину підтвердив.

Водночас, згідно приписів статті 1 Закону №481/95-ВР місцем торгівлі є місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Згідно статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

З копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2002723 від 26.10.2020 вбачається, що адресою місця торгівлі є АДРЕСА_1 , магазин-кафе, 71,1 кв. м.

Тобто, місцем торгівлі є все торгове приміщення (будівля), а не його окрема частина, і позивач не довів, що пляшка горілки була вилучена посадовими особами відповідача поза межами вищевказаного місця торгівлі.

Щодо визначення місця торгівлі, то суд першої інстанції вірно застосовував норми Закону №481/95-ВР, який є спеціальним для спірних правовідносин, а тому посилання апелянта на Державні будівельні норми України ДБН В.2.223:2004, у яких надається визначення торговельної зали та торговельної площі магазину (крамниці), є безпідставними.

Щодо посилань апелянта на порушення пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то колегія суддів зазначає, що згідно вказаного пункту за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються, крім санкцій, зокрема, за порушення вимог обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зважаючи на те, що позивач допустив порушення законодавства у сфері обліку та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, штрафні санкції під час дії карантину застосовані у відповідності до чинного законодавства.

Щодо посилань апелянта на порушення Державною податковою службою України строку розгляду скарги позивача №01-10/21 від 01.10.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 56.2 статті 52 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно пункту 56.3 вказаної статті скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Згідно пункту 56.8 вказаної статті контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Згідно пункту 56.9 вказаної статті керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Разом з цим, з 29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 №591 Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до якого тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 р. № 1236, з врахуванням змін, внесених постановою від 27.05.2022 р. № 630, запроваджений карантин з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2022 р.

Зважаючи на вказані приписи строки, встановлені статтею 56 ПК України, є зупиненими, а тому рішення ДПС про результати розгляду скарги від 08.07.2022 №6916/6/99-00-06-03-02-06 від 08.07.2022 прийнято в їх межах, що виключає визнання скарги позивача такою, що задоволена.

Проаналізувавши вказані вище та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 13.02.2023.