Справа № 280/5032/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
09 лютого 2023 року Справа № 280/5032/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
22.08.2022 (згідно потового штампу) ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку (донарахуванні) й виплаті позивачу різниці розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням повного розміру місячного грошового забезпечення за останній місяць служби (жовтень 2017 року), тобто з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення ( 5 091 грн. 75 коп. ) та індексації грошового забезпечення ( 3 896 грн. 78 коп. ) , встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та виплаченої на підставі рішення суду по справі № 280/6993/21.

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (донарахування) та виплатити позивачу різницю розміру одноразової грошової допомоги при звільненні станом на 15.11.2017 року, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням повного розміру місячного грошового забезпечення за останній місяць служби (жовтень 2017 року), тобто з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення ( 5 091 грн. 75 коп.) та індексації грошового забезпечення (3 896 грн. 78 коп. ) , встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та виплаченої на підставі рішення суду по справі № 280/6993/21.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у відповідача, звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 0315.11.2017. На день звільнення позивач мав календарну вислугу років 13 років 04 місяців. Відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) при звільненні позивачу виплачено одноразову грошову допомогу - 55 160 грн. 69 коп. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок ( донарахування ) й виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, тобто й щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, виплаченої на підставі рішення суду по справі №280/6993/21. Відповідачем було відмовлено в проведенні зазначеного перерахунку, посилаючись на норми Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (затверджена Наказом МВС України від 23 січня 2015 року № 72). З наведених підстав, з урахуванням наданої відповіді на відзив, позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою судді від 30.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 12.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

20.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як вона не с постійною та сталою величиною, яка не змінюється, мас несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. При цьому, місячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою № 889 та Інструкцією мас тимчасовий характер, а тому не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Даний висновок грунтується на тому, що така винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій Постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової допомоги при звільненні з військової служби. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

З липня 2008 року по 15 листопада 2017 року позивач проходив військову службу за контрактом на різних посадах офіцерського складу в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, має військове звання «майор».

15 листопада 2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 262 (по стройовій частині) позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на підставі наказу про звільнення Командувача Національної гвардії України № 144 о/с (по особовому складу ) від 12 жовтня 2017 року в запас Збройних Сил України відповідно до ч. 8 п.п. «б» (за станом здоров`я ) статті 26 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 37.1 наказу МВС України № 638 від 04.07.2014 року про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (далі -Наказ № 638 ) виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.

Календарна вислуга років складала - 13 років 04 місяці 05 днів.

Сума виплаченої одноразової грошової допомоги, згідно особистої картки позивача на грошове забезпечення № 53 за 2017 рік складає 55 160 грн. 69 коп.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №280/661/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати індексації позивачу грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 15.11.2017 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.11.2017.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №280/6993/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2022, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не нарахування та невиплати індексації позивачу грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 15.11.2017 зі встановленим базовим місяцем - січень 2008 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 15.11.2017 зі встановленим базовим місяцем - січень 2008 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а також надати довідку з помісячним розрахунком сум індексації грошового забезпечення за вказаний період.

28.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою ву про перерахунок (донарахування ) й виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, тобто й щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, виплаченої на підставі рішення суду по справі №280/6993/21.

Відповідач відповіддю від 17.08.2022 відмовлено в проведенні зазначеного перерахунку, посилаючись на норми Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (затверджена Наказом МВС України від 23 січня 2015 року № 72 ).

Зазначений спір зумовив звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII.

Згідно статті 1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Судом встановлено, що позивач перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 Національній гвардії України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України, визначає відповідна Інструкція, затверджена Наказом МВС України №200 від 15.03.2018, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 за № 405/31857 (далі - Інструкція).

Пунктами 1, 2 розділу ХХХІІ Інструкції передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються зі служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах, визначених ст. 15 Закону №2011-XII.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Пунктом 1 зазначеної постанови визначено наступне: установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у п. «ж» ст. 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються:

- служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

З матеріалів справи судом встановлено, що до вислуги років позивача в календарному обчисленні зараховано 13 років 04 місяці 05 днів.

З урахуванням вищевикладеного позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за весь період служби, обчислений у відповідності до норм Постанови №393 за повних 13 календарних років, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за кожний повний календарний рік служби.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні, індексації, суд зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №280/661/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.11.2017.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №280/6993/21, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2022, позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 15.11.2017 зі встановленим базовим місяцем - січень 2008 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а також надати довідку з помісячним розрахунком сум індексації грошового забезпечення за вказаний період.

У частині другій статті 9 Закону №2011-XII наведено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд доходить до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення не регулюється положеннями Закону №2011-XII.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок №1078) встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Крім того, підпунктом 7 пункту 4 Порядку №1078 встановлено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, суми індексації грошового забезпечення, виплачені з порушенням строків, підлягають компенсації на підставі вищенаведених положень законодавства.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється така допомога, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 1282-ХІІ та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а тощо.

Правова позиція стосовно того, що індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні з військової служби, викладена в постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №520/8887/2020, від 29.04.2020 у справі №240/10130/19.

Враховуючи наведене, наявні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з задоволенням позовний вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо відмови в перерахунку (донарахуванні) та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) різниці розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням повного розміру місячного грошового забезпечення за останній місяць служби (жовтень 2017 року), тобто з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення (5 091 грн. 75 коп. ) та індексації грошового забезпечення ( 3 896 грн. 78 коп. ) , встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та виплаченої на підставі рішення суду по справі № 280/6993/21.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок (донарахування) та виплатити ОСОБА_1 частину одноразової грошової допомоги при звільненні станом на 15.11.2017 року, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням повного розміру місячного грошового забезпечення за останній місяць служби (жовтень 2017 року), тобто з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення (5 091 грн. 75 коп.) та індексації грошового забезпечення (3 896 грн. 78 коп. ), встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та виплаченої на підставі рішення суду по справі № 280/6993/21.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова