Справа № 620/5949/22
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 620/5949/22

адміністративне провадження № К/990/3392/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі №620/5949/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- стягнути з відповідача кошти недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 10 147,00 грн однією сумою.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 10 147,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося із апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 295 КАС України, у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022.

30.01.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023, у якій із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, скаржник просить скасувати цю ухвалу, та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

З огляду на ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення; у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження - з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 цього Кодексу, а саме, у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Між тим, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ГУ ПФ України в Чернігівській області 13.10.2022 отримало в підсистемі ЄСІТС «Електронний cуд» рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022, апеляційну скаргу подало 09.12.2022, заявляло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовувало запровадженням в Україні воєнного стану.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 визнано такі причини пропуску строку неповажними, апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Чернігівській області залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали звернутися до суду із заявою та вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд звертає увагу, що згідно з усталеної практики Верховного Суду, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

У свою чергу суб`єкт владних повноважень зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за оскарженням судових рішень, оскільки Держава має дотримуватись принципів належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 ГУ ПФ України в Чернігівській області подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022. Клопотання обґрунтувало тим, що підстави для апеляційного оскарження судового рішення виникли після прийняття Верховним Судом постанови від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22.

Суд апеляційної інстанції визнав зазначені ГУ ПФ України в Чернігівській області причини пропуску строку неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що КАС України не пов`язує можливість поновлення строку на апеляційне оскарження із зміною судом касаційної інстанції практики у певній категорії справ, а відтак такі причини пропуску строку належать до суб`єктивних, а не об`єктивних, а також скаржник не підтвердив документально відсутність енергопостачання у приміщеннях Пенсійного фонду у період з 13.10.2022 по 09.12.2022 та не вказав інших причин пропуску строку, що могли бути визнані поважними.

У такому разі правильне застосовування судом апеляційної інстанції п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України є очевидним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ГУ ПФ України в Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 328, частиною другою статті 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі №620/5949/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій