Справа № 496/6408/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 496/6408/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

перевіривши наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову ВМ №00001697 від 29.11.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 грн. за правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

27 травня 2022 року, через систему електронний суд, на зазначене рішення суду Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу без сплати судового збору. Наведене стало підставою для залишення даної апеляції без руху для усунення вказаного недоліку. Невиконання суб`єктом владних повноважень указаного обов`язку стало підставою для повернення апеляції ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року.

28 грудня 2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті знову подала апеляційну скаргу у наведеній справі, однак вже з пропуском, встановленого ч.4 ст.286 КАС України, десятиденного строку.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у зв`язку з тим, що сплатити судовий збір у строк встановлений судом можливості не було, на підставі обмеженого фінансування.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2023 року апеляційну скаргу контролюючого органу було залишено без руху, оскільки причини пропуску строку визнані судом неповажними. Скаржнику було надано 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій необхідно було вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є.

Ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху доставлено до електронного кабінету скаржника 20 січня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

02 лютого 2023 року представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування даного клопотання представник знову посилається на відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, що стало підставою для повернення апеляції, яка була подана у травні 2022 року. Також скаржник зазначає, що звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду є підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду судом апеляційної інстанції.

Ознайомившись зі змістом вказаного клопотання, а також матеріалами справи, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше апеляційна скарга була подана через систему «Електронний суд» ще 27.05.2022, тобто, у строк встановлений КАС України.

Однак, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 її було повернуто апелянту, з підстав несплати судового збору.

Водночас, в силу положень КАС України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне її подання у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, право на повторне подання апеляційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше апеляційну скаргу було подано у встановлений КАС України строк і у подальшому повернуто апелянту, то повторно таку скаргу може бути подано протягом будь-якого строку, і строк на звернення до апеляційного суду в такому випадку однозначно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.

Таке тлумачення не відповідає принципу юридичної визначеності та наведеним нормам процесуального закону, якими передбачено право на повторне подання скарги виключно у порядку, встановленому законом.

Відповідно, поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

В той же час, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

За правилами ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Також колегія суддів вважає необхідним повернути апелянту сплачений судовий збір у сумі 681 грн., згідно платіжного доручення №3108 від 13 грудня 2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Частиною 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає можливим повернути Головному управлінню ДПС в Одеській області сплачений судовий збір у сумі 681 грн.

Керуючись ст. ст. 299, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній службі України з безпеки на транспорті у відкритті апеляційного провадження на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судовий збір сплачений на рахунок № UA1015758 в сумі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн., згідно платіжного доручення №3108 від 13 грудня 2022 року, повернути з Державного бюджету України Державній службі України з безпеки на транспорті (код за ).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 13.02.2023.