Справа № 500/4663/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4663/22

13 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої державі, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану внаслідок недоносу речового майна в розмірі 1505,59 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , відповідача виключено зі списку особового складу військової частини відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тому відповідач має відшкодувати вартість предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився у розмірі 1505,59 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 13.02.2023.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві.

Також, з метою встановлення місця перебування відповідача, відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 КАС України, судом було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області.

До суду надійшла відповідь про реєстрацію місця проживання особи, відповідно до якої позивач зареєстрований за адресою, що зазначена у позові.

В судове засідання 13.02.2023 сторони не прибули, представник позивача подала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не прибув, на адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений відповідачу з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд здійснив всі, передбачені КАС України, заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а його неприбуття не перешкоджає судовому розгляду.

Інших заяв по суті справи, крім позовної заяви, від учасників справи не надходило.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2022 №13 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення зв`язку взводу управління третьої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено з військової служби у запас та вважати таким, що 21 січня 2022 року справи і посаду у військовій частині НОМЕР_1 здав і вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік. 21 січня 2022 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . З 21 січня 2022 року зняти з усіх видів забезпечення та з котлового забезпечення обідами.

Відповідно до довідки № 4 про взаємозалік грошових коштів за речове майно старший сержант служби за контрактом ОСОБА_1 від 14.01.2022, сума утримання з вказаного військовослужбовця грошових коштів за майно речової служби військової частини НОМЕР_1 становить 8223,91 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2022 №13 визначено утримати з старшого сержанта ОСОБА_1 кошти за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчились у сумі 8223,91 грн. відповідно до довідки №4 від 14.01.2022 року.

Відповідно до витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 2022 р. з грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 стягнено грошові кошти в сумі 6718,32 грн. в якості відшкодування майнової шкоди за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися.

Так, станом на даний час сума заборгованості Відповідача перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися складає 1505,59 грн. та ОСОБА_1 не погашена.

Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу Відповідача було направлено листа з проханням в добровільному порядку відшкодувати заборгованість в сумі 1505,59 грн., перерахувавши вказані кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи, що станом на даний час сума заборгованості Відповідача перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися складає 1505,59 грн. та відповідачем непогашена, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей урегульовані Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону № 2011-XII передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Інструкція № 232).

Правилами абзацу другого пункту 9 Інструкції № 232 передбачено, що строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Відповідно до довідки № 4 про взаємозалік грошових коштів за речове майно старший сержант служби за контрактом ОСОБА_1 від 14.01.2022 року, сума утримання з вказаного військовослужбовця грошових коштів за майно речової служби військової частини НОМЕР_1 становить 8223,91 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2022 №13 визначено утримати з старшого сержанта ОСОБА_1 кошти за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчились у сумі 8223,91 грн. відповідно до довідки №4 від 14.01.2022 року.

Відповідно до витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 2022 р. з грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 стягнено грошові кошти в сумі 6718,32 грн. в якості відшкодування майнової шкоди за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися.

Так, станом на даний час сума заборгованості Відповідача перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися складає 1505,59 грн. та ОСОБА_1 не погашена.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звільнений з військової служби відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому останній зобов`язаний відшкодувати суму вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились у сумі 1505,59 грн.

Оскільки станом на час подання позову та судового розгляду справи відповідач не відшкодував вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, суд вважає доведеним право позивача на стягнення такого відшкодування в сумі 1505,59 грн.

А відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат із сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану державі внаслідок недоносу речового майна в розмірі 1505 (одна тисяча п`ятсот п`ять) грн 59 (п`ятдесят дев`ять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

Головуючий суддя Осташ А.В.