Справа № 140/554/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у роз`ясненні судового рішення

13 лютого 2023 року ЛуцькСправа № 140/554/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною щодо ненарахування та невиплати додаткової пенсії та підвищення до пенсії, передбачених статтями 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та з 17 липня 2018 року по даний час; зобов`язання провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі віднесеній до 3 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, а також з 17 липня 2018 року по даний час, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, а також з 17 липня 2018 року по даний час, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року позовні ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії відповідно до статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та з 17 липня 2018 року по 28 червня 2020 року залишено без розгляду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 29 червня 2020 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 29 червня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік);

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

09 лютого 2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про роз`яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2021. Заявник просив роз`яснити рішення суду в частині виконання зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, а саме до якого часу має здійснюватися нарахування та виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

Оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у даній справі було ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та відсутня об`єктивна необхідність у розгляді питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця, тому розгляд заяви про роз`яснення судового рішення здійснений у тому ж порядку, в якому було ухвалено вказане судове рішення, тобто в порядку письмового провадження, у десятиденний строк з дня її надходження.

Заява про роз`яснення судового рішення до задоволення не підлягає, з огляду на таке.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у даній справі визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 29 червня 2020 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 29 червня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

22 листопада 2021 року позивачу було видано виконавчий лист №21993/2021р., який пред`явлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 28.12.2022 державним виконавцем вказаного відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП №68291283).

Як вбачається із постанови повернення виконавчого документа стягувачу від 28 грудня 2022 року, ГУ ПФУ у Волинській області проведено нарахування підвищення до пенсії. Заборгованість в сумі 49718,49 грн буде виплачуватись в межах асигнувань, виділених на цю мету.

Частиною першою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №9901/430/19.

Суд зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги та встановлювати певні обставини та/або надавати оцінку певним обставинам, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Дані висновки щодо застосування норм права, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №9901/430/19.

При цьому конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отож, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення.

Проте, як убачається із резолютивної частини рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у даній справі суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вчинити дії, а саме: провести ОСОБА_1 з 29 червня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік, при цьому, у мотивувальній частині цього ж рішення викладені мотиви, з яких виходив суд, задовольняючи позовні вимоги.

Дослідивши зміст зазначеного вище рішення суду, суд зазначає, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично стосуються порядку виконання цього рішення, при цьому, суд роз`яснює саме рішення, а не порядок його виконання.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що рішення суду від 25 травня 2021 року є чітким та зрозумілим, з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду вбачається, що його текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про роз`яснення судового рішення.

Рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України Про виконавче провадження при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв`язку із вказаним, суд наголошує, що повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України Про виконавче провадження першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця, а тому позивач, отримавши виконавчий лист, має можливість звернутися до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, а в подальшому у випадку його неналежного виконання зі сторони відповідача (боржника) має право у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Керуючись статтями 248, 254, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.Я. Ксензюк