Справа № 420/11429/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
13 лютого 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання рішення суду,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Суд вирішив: Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 повного розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

28 вересня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі № 420/11429/21 набрало законної сили.

21 жовтня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 29 вересня 2024 року.

12 листопада 2021 року від позивача по справі ОСОБА_1 до суду надійшла заява в порядку статті 383 КАС України.

Ухвалою суду від 26 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, вчинених щодо виконання рішення суду у справі № 420/11429/21 (в порядку статті 383 КАС України) залишено без задоволення.

16 січня 2023 року до суду від старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №420/11429/21.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем у справі №420/11429/21 не виконано рішення суду у цій справі в частині перерахування коштів в сумі 10246,00 грн. стягувачу.

У зв`язку з невиконанням Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради вимог виконавчого документа № 420/11429/21, у відповідності до ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», постановами від 01.08.2022 року та від 09.01.2023 року на боржника накладено штраф за невиконання та повторне невиконання рішення суду у розмірі 5100 та 10200 грн., відповідно.

Посилаючись на те, що для повного та фактичного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/11429/21, необхідно встановити або змінити порядок та спосіб виконання рішення суду, державний виконавець звернуся до суду із вказаною заявою в порядку ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 378 КАС України. У цій заяві заявник просить суд: Встановити чи змінити спосіб і порядок виконання по виконавчому провадженню № 67349721 з примусового виконання виконавчого листа №420/11429/21, виданого 21.10.2021 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги на стягнення з Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради (код СДРПОУ 36290160, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суми у розмірі 10246,00 грн.; розглянути заяву без участі представника Відділу.

Від учасників справи №420/11429/21 не надійшло пояснень, заяв, клопотань, тощо, стосовно заяви державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду. При цьому останній надав докази надіслання цієї заяви учасникам справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження), суд вважає можливим розглянути заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду у зазначеній справі, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

При цьому, підставою для встановлення способу виконання рішення суду є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

З наданої заяви вбачається, що підставами для її заявлення слугувало те, що відповідачем по справі не виконано рішення суду.

Належних доказів, які би підтверджували наявність визначених приписами ст. 378 КАС України обставин, заявником не надано.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Суд зазначає, що рішення про зобов`язання вчинити певні дії та рішення про стягнення коштів є різними по суті рішеннями.

Рішення про зобов`язання вчинити певні дії є рішенням немайнового характеру, а рішення про стягнення - рішенням майнового характеру.

Порядок виконання цих рішень також є відмінним.

Таким чином, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права позивача, підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 67349721 з примусового виконання виконавчого листа №420/11429/21, про зобов`язання Департамента праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги на стягнення з Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради (код СДРПОУ 36290160, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суми у розмірі 10246,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 248, 256, 372, 378 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 420/11429/21 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Глуханчук