Справа № 560/11626/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.08.2022 року № 50;

- зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 15.10.1981 року та призначити пенсію за віком з 05.08.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17 серпня 2022 року № 50 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 29 років. Вважає, що їй протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу відповідних періодів роботи, з огляду на те, що підставою для відмови послугував некоректний запис року народження на титульному аркуші трудової книжки. Також зазначає, що відповідач не надав обґрунтування щодо записів трудової книжки, відмовляючи у призначенні пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 50 від 17.08.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 10.08.2022 року у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи - 29 років, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначає, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 15.10.1981 серії НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме на титульному аркуші трудової книжки некоректно дописаний рік дати народження (дописано іншим чорнилом).

До суду також подало відзив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на відсутність підстав для призначення позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначає, що позивачці не зараховано до загального страхового стажу періодів роботи згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші не коректно дописаний рік дати народження та період догляду за дитиною до трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - згідно з анкетою-опитування позивачка не здійснювала догляд за дитиною / дітьми до трьох років. Водночас зазначив, що відповідно до наданих до заяви документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж позивачки складає 13 років 9 місяців 4 дні.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відомостями з паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Позивачка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 12.06.2022 року № 6825-, яка фактично проживає у місті Хмельницькому.

ОСОБА_1 10 серпня 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.08.2022 року № 50 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що відповідно до наданих до заяви документів про стаж (диплом, свідоцтво про шлюб, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 13 років 9 місяців 4 дні, що є недостатнім для призначення пенсії. Також у рішення вказано, що не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші не коректно дописаний рік дати народження та період догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - згідно анкети-опитування позивачка не здійснювала догляд за дитиною / дітьми до 3-х років.

Позивачка, вважаючи порушеним її право на пенсійне забезпечення, звернулася з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Починаючи з 1 січня 2018 року, згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56 Закону № 1788-XII).

Судом встановлено, що позивачка 10 серпня 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.08.2022 року № 50 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що відповідно до наданих до заяви документів про стаж (диплом, свідоцтво про шлюб, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 13 років 9 місяців 4 дні, що є недостатнім для призначення пенсії. Також у рішенні вказано, що не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші не коректно дописаний рік дати народження та період догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - згідно анкети-опитування позивачка не здійснювала догляд за дитиною / дітьми до 3-х років.

Тобто підставою для відмови позивачці у призначенні пенсії за віком стала відсутність необхідного страхового стажу - 29 років, оскільки відповідач не зарахував, періоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 , тому що на титульному аркуші такої не коректно дописаний рік дати народження позивачки, а також період догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки відповідно до відомостей анкети-опитування позивачка не здійснювала догляд за дитиною / дітьми до 3-х років.

Оцінюючи обґрунтованість доводів відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачці до страхового стажу періоду догляду за дитиною, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно із частиною другою статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 20 травня 1988 року та про шлюб серії НОМЕР_4 .

Із заявою про призначення пенсії позивачка надала до пенсійного органу копію свідоцтва про народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується розпискою-повідомленням від 10.08.2022 року.

При цьому суд зауважує, що анкета-опитування, на якій, зокрема, ґрунтується відмова відповідача у призначенні пенсії, не є тим документом, що підтверджує стаж роботи.

Отже, оскільки позивачкою було надано відповідачу разом із заявою про призначення пенсії копію свідоцтва про народження дитини та враховуючи, що анкета-опитування не підтверджує наявність стажу, відмова в зарахуванні до страхового стажу періоду, у якому позивачка здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є протиправною.

Суд також зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак відповідач таким правом не скористався.

Суд також критично оцінює доводи відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивачки періодів, зазначених у трудовій книжці, з огляду на некоректність дописаного року народження позивачки на титульному аркуші трудової книжки.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

При цьому, Верховним Судом у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування / призначення пенсії.

Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією, а отже, й не може впливати на її особисті права. Відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки, не може бути беззаперечною підставою для відмови у призначенні пенсії, чи неврахуванні відповідних періодів під час обрахунку страхового стажу, що впливає на її розмір.

Усупереч вказаному відповідач відмовив зарахувати позивачці періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, через здійснення запису року народження позивачки чорнилом іншого кольору.

При цьому відповідач під час обрахунку стажу роботи позивачки не аналізував сам зміст трудової книжки, тому що у спірному рішенні не надано оцінки жодному запису, що стосується саме періодів роботи позивачки.

Тобто трудова книжка позивачки, що є основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідачем, під час встановлення підстав для призначення пенсії, не досліджувалася, що свідчить про протиправність дій відповідача у цій частині.

Наведені вище висновки суду, зроблені на підставі дослідження матеріалів справи, аналізу чинного законодавства та позицій Верховного Суду, свідчать про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.08.2022 року № 50.

У частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 15.10.1981 року та призначити пенсію за віком з 05 серпня 2022 року, суд зазначає таке.

Приписами частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зауважує, що повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Крім того, суд наголошує, що відповідачем не було забезпечено розгляду наданої позивачкою заяви про призначення пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Суд вважає передчасними вказані вище вимоги зобов`язального характеру, оскільки відповідачем не було надано оцінки періодам, зазначеним у трудовій книжці позивачки. Відповідач обмежився лише оглядом титульного аркуша трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 1981 року, вказавши у спірному рішенні на некоректність заповнення дати народження позивачки.

На підставі викладеного вище, обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, доходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивачки у цій частині є зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 10 серпня 2022 року з урахуванням висновків суду.

При цьому, ураховуючи, що заява позивачки була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору та не сплачувала його, розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17 серпня 2022 року № 50.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10 серпня 2022 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 лютого 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ 53, 04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап