Справа № 620/4320/22
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року Чернігів Справа № 620/4320/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Васил`євій А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кашуби М.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області), в якому просить:

- скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції на капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

- скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 10.06.2022 № 273 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області з 15.06.2022;

- стягнути з ГУНП в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 по 07.07.2022 у сумі 9512,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що висновки розслідування від 11.05.2022 про те, що він з 22.03.2022 по 11.04.2022 був незаконно відсутнім за місцем несення служби та покинув межі Чернігівського гарнізону без відома керівництва ЧРУП ГУНП в Чернігівській області не відповідають дійсності. Будь-яких належних та допустимих доказів не перебування позивача на робочому місці в матеріалах службової перевірки немає. Стверджує, що у вказаний період він знаходився у м. Чернігові постійно та ніс службу відповідно до графіків з 24.02.2022 по 10.04.2022, не за місцем розташування ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, а в мікрорайоні «Єськова-Стрілецька». Вказівок з`являтися у приміщенні ЧРУП ГУНП в Чернігівській області до 10.04.2022 позивач не отримував. Крім того, зазначає, що його не було повідомлено про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією, що унеможливило реалізацію ним прав під час дисциплінарного провадження, передбачених статтею 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що наказом ГУНП в Чернігівській області № 487 від 09.06.2022 за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії правового режиму воєнного стану на території України, у період з 22.03.2022 по 11.04.2022, старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Вказує, що реалізовано даний наказ шляхом видання наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.06.2022 № 273 о/с. Стверджує, що матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт безпідставної відсутності позивача на службі, самоусунення від виконання обов`язків, визначених законодавством для Національної поліції України, та здійснення заходів з протидії військової агресії РФ проти України. При цьому, у період посиленого (надзвичайного) варіанту несення служби, воєнного стану, право надати дозвіл поліцейському залишити територію гарнізону або підрозділу, місця дислокації підрозділу, звільнити від обов`язків несення служби належить до виключної компетенції керівника органу поліції на підставі поданого рапорту.

Позивачем подано суду відповідь на відзив, в якій вказав, що підставою для проведення службового розслідування став рапорт начальника СПП ВП ЧРУП ГУНП ОСОБА_2 на ім`я начальника ЧРУП ОСОБА_3 , в якому зазначено, що позивач з 22.03.2022 був незаконно відсутній за місцем несення служби та покинув межі Чернігівського гарнізону. В рапорті, складеному начальником ЧРУП ГУНП Калитою Олегом на ім`я начальника ГУНП ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_1 та ще один поліцейський ЧРУП станом на 02.04.2022 незаконно відсутні за місцем несення служби та покинули межі Чернігівського гарнізону. Проте, позивач зазначає, що неможливість ОСОБА_5 додзвонитися до позивача не дає право стверджувати, що ОСОБА_1 не виконував свої обов`язки щодо охорони публічного порядку на ввіреній йому території та покидання ним меж Чернігівського гарнізону. Зазначає, що у березні 2022 року через постійні обстріли об`єктів інфраструктури електропостачання у районі несення ним служби було відсутнє, і коли вдавалося зарядити мобільні пристрої від генераторів, мобільного зв`язку не було взагалі. Дані, на які опирається відповідач при звільненні ОСОБА_1 є суперечливими, неточними, у більшості своїй не містять точних дат, обставин та іншої інформації, необхідної для встановлення в діянні ОСОБА_1 наявності або відсутності дисциплінарного проступку, а факти, що свідчать на користь ОСОБА_1 приховані.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суд від 01.09.2022 продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву та доданих до нього документів та долучено їх до справи; ухвалою суду від 08.11.2022 ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, на виконання Указу Президента України № 63/2022 від 23.02.2022, особовий склад Національної поліції переведено на посилений варіант службової діяльності в надзвичайний (позаплановий) режим (а.с. 93-96).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в країні було введено воєнний стан.

Начальником СПП ВП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Тарасенком І.В. начальнику ЧРУП ГУНГ в Чернігівській області Олегу Калиті було подано рапорт (без дати) про те, що ОСОБА_1 з 22.03.2022 був відсутній за місцем несення служби та без відома керівництва ЧРУП ГУНП в Чернігівській області покинув межі Чернігівського гарнізону та не виходить на зв`язок (а.с. 83).

07.04.2022 начальник ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Олег Калита подав рапорт на ім`я начальника ГУНП в Чернігівській області Володимира Нідзельського щодо відсутності станом на 02.04.2022 за місцем несення служби ОСОБА_1 та залишення ним межі Чернігівського гарнізону без відома керівництва ЧРУП ГУНП в Чернігівській області (а.с. 82).

За фактами, викладеними в рапорті полковника поліції ОСОБА_6 , наказом ГУНП в Чернігівській області від 12.04.2022 № 528 було призначено службове розслідування (а.с. 81).

За наслідками службового розслідування та зібраних матеріалів складено висновок службового розслідування, який затверджений 11.05.2022 начальником ГУНП в Чернігівській області В. Нідзельським (а.с. 87-91).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 з 22.03.2022 перебував на території м. Чернігів. У подальшому, отримавши табельну вогнепальну зброю, лишився за місцем свого проживання у м. Чернігів, при цьому, всупереч Присязі працівника поліції, самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків поліцейського, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, на території м. Чернігів, чим допустив грубе порушення службової дисципліни, невиконання своїх посадових (функціональних) обов`язків, порушення вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», присяги працівника поліції.

Дисциплінарна комісія ГУНП в Чернігівській області рекомендувала за недотримання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії правового режиму воєнного стану на території України, у період з 22.03.2022 по 11.04.2022, притягнути старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487, капітана поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії правового режиму воєнного стану на території України, у період з 22.03.2022 по 11.04.2022 (а.с. 85).

Даний вид стягнення реалізований наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 10.06.2022 № 273 о/с, яким позивача з 14.06.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 80).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

У відповідності до пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Згідно частин першої-восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування, зокрема, зазначаються: підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз положень Дисциплінарного статуту дають підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, ступеня вини особи.

Питання про наявність підстав для накладення на особу рядового і начальницького складу дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

У даному випадку, вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

Передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Дисциплінарним статутом, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Статтею 24 Закону України «Про Національну поліцію» установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

За встановленими обставинами, підставою та основним доказом, на якому ґрунтується висновок службового розслідування, був рапорт начальника СПП ВП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Тарасенка І.В. про те, що ОСОБА_1 з 22.03.2022 відсутній за місцем несення служби та без відома керівництва ЧРУП ГУНП в Чернігівській області покинув межі Чернігівського гарнізону та не виходить на зв`язок.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він в лютому, березні спілкувався з позивачем по телефону. На початку квітня він написав рапорт про відсутність позивача на службі. Про відсутність позивача на службі дізнався від працівника відділу кадрів по телефону, але хто йому телефонував не знає.

В подальшому, на запитання учасників справи та суду, свідок пояснив, що рапорт написав 23.03.2022 в своєму службовому кабінеті (м. Чернігів, вул. Шевченка). Після 23.03.2023 позивач отримував грошове забезпечення та додаткову винагороду, за поданням керівництва. Зазначив, що графіки по охороні громадського порядку під час воєнного стану та бойових дій в м. Чернігові у мікрорайоні «Єськова-Стрілецька» підписував особисто.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засідання підтвердили, що позивач здійснював чергування в мобільній групі до якої входили мешканці мікрорайону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », допомагав громадянам, охороняв громадський порядок. Протягом лютого-квітня 2022 року вказаний мікрорайон не залишав.

Свідок ОСОБА_10 , який працює заступником начальника ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні пояснив, що доступу до службових кабінетів (м. Чернігів, вул. Шевченка) не було до травня 2022 року, оскільки там знаходилися військовослужбовці Збройних Сил України. В березні він особисто приїжджав до позивача в мікрорайон « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою отримання консультації стосовно прицілу до зброї. У квітні 2022 року ОСОБА_5 йому повідомляв, що планує написати рапорт відносно позивача.

Отже, з наведених обставин слідує, що позивач знаходився в мікрорайоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у період з 24.02.2022 по 10.04.2022, виконував обов`язки поліцейського по охороні публічного порядку згідно затверджених графіків, самовільно не залишив місця дислокації підрозділу, отримував грошове забезпечення та додаткову винагороду.

Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_5 , оскільки вони є досить сумнівними і носять суперечливий характер в частині: дати написання рапорту; написання рапорту 23.03.2022 в службовому кабінеті, за відсутністю будь-якого доступу, крім військовослужбовців, до приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; наявності фізичної можливості написання рапорту 23.03.2022 на службовому комп`ютері, враховуючи, що в цей період не було світла в м. Чернігів; неможливості достеменно пояснити, як він встановив відсутність позивача на службі.

Крім того, факт закріплення позивача за мікрорайоном « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підтверджується копіями графіків по охороні громадського порядку під час воєнного стану та бойових дій в м. Чернігові у мікрорайоні «Єськова-Стрілецька», які підписані особисто ОСОБА_5 .

Дані докази судом приймаються як належні, оскільки підтверджують певні обставини, на які посилається сторона, та відповідають реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що дисциплінарне провадження повинно бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Отже, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Тобто, в порушення вимог частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проведено без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, без встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, що призвело до порушення конституційних прав на службу в органах державної влади та на працю, передбачених положеннями статей 38, 43 Конституції України та, в свою чергу, до порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України.

Разом з тим, відповідачем не було наведено належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення службової дисципліни, неналежного виконання службових обов`язків, які відображені у висновку службового розслідування.

З огляду на вказане, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є неправомірним і непропорційним.

Суд також зазначає, що оскільки висновок службового розслідування та прийнятий на його підставі наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби, таке рішення, незалежно від форми його оформлення, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінлянді» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

В зв`язку з цим орган владних повноважень мав належним чином мотивувати, чому прийняв саме таке рішення, і ні як не інше.

Звільнення із служби в поліції, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Так, дійсно визначення виду стягнення належить до дискреційних повноважень, однак таке рішення повинно бути певним чином обґрунтовано.

У пункті 52 Доповіді «Верховенство права», схваленій Європейською Комісією «За демократію через право» на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25 - 26.03.2011) вказано таке: хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб; їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Вказане твердження знайшло своє відображення також у рішенні Конституційного суду України від 11.10.2018 № 7-р/2018.

А отже, обґрунтувати таке рішення дискрецією повноважень відповідача неможливо, оскільки законодавець чітко встановлює обставини, що мають безальтернативно бути враховані при притягненні до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, які б доводили вину позивача, оскільки саме проведення розслідування в частині, що стосується позивача, було поверховим та неповним.

За таких обставин, внаслідок не доведення відповідачем належними та допустимими доказами порушення позивачем службової дисципліни, що тягне за собою застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення, наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується капітана поліції ОСОБА_1 , наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.06.2022 № 273о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-33цс14 зазначається, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, враховуючи, що оскаржуваний наказ про звільнення вже визнано таким, що підлягає скасуванню, а також те, що останнім робочим днем позивача було 14.06.2022, підлягає задоволенню позовна вимога про поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 15.06.2022.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина друга статті 235 Кодексу законів про працю України).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 (наступний день після звільнення) по 02.02.2023 (дата винесення рішення про поновлення).

Суд звертає увагу, що при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Абзацом другим пункту 3 Порядку передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно абзаців першого та третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Чернігівській області від 17.06.2022 № 333/124/21/01-2022 розмір середньоденного грошового забезпечення позивача з розрахунку календарних днів становить 475,64 грн. (а.с. 29).

Таким чином, стягненню підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 по 02.02.2023 в розмірі 110824,12 грн. (233 дні вимушеного прогулу * середньоденне грошове забезпечення 475,64 грн.).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 14269,20 грн. (30 днів вимушеного прогулу * середньоденне грошове забезпечення 475,64 грн.) підлягає негайному виконанню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000, ) про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується капітана поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 № 273о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 15.06.2022.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.06.2022 по 02.02.2023 в розмірі 110824,12 грн.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору публічного порядку відділу превенції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в Чернігівській області.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 14269,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.02.2023.

Суддя В.О. Непочатих