Справа № 320/2849/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 лютого 2023 року м. Київ № 320/2849/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики України про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики України, у якому просить суд (орфографія та пунктуація автора збережені):

"1. Порушити Карну справу до Кабінет міністрів України через их постанову ,я не змиг отримати вчасно до помогу та мене не доликували, про шо свідчить и те що писля ликуванья я потрапив по ликарни ще 4 рази, потим мени взагали ви домовили у госпитализации.

2. Недилю тому я чуть не помер, що пидтверджуетсья викликом швидкои, також звертався до скорои, а ликарня 10 и 7 видмовляють у госпитализации. 2600 гривен в мене не мае, бо вси гроши пошли на сплату частому нотариусу, через видному державного нотаріуса в надани послуг. Тому грошей не залишилось, а допомогу не дають, пенсию с втрати годувальника видмовляють оформляти. Тому порушити карну Справу проти Міністерство охорони здоров`я України

3. У зв`язку с залишиням без допомоги коли я погребував ии и не законои видмовы у

У пенси с втрати годувальника прошу порушити карну справу проти пенсиного фонду Украины.

4. У зв`язку с бездияльности та не наданья допомоги порушити карну справу проти Министерства социальнои политики Украины.

5. Прошу визнати их виними на підстави публічно видомих фактив , шо через постанову про видмову у госпитализации е багато постраждалих осиб, одна с цих особ саме я.

6. Створити Медичну судову експертизу с метою встановленья точною діагнозу щоб уникнити ликарську помилку. Оскільки е підозра что хвора були саме нирки, а диагнозх що жилудок. Тобто для встановленя ступени ушкодженя здоров`я мед експертизу с лика рив . Ендокринолог, Невролог, Гастролог, той ликарь що провиряе нирки .

Писля чого перевирити чи вид повидають ти діагнози тим що дала ликарня номер 5,10,та инши ликарни та ликари. У рази виявленя ликарскои помилки вчинити ди сзигдно закону Украины, ураховуючи яку шкоду була завдано моему здоров`ю.

7.3обовязати Пенси ний фонд видовидно ст.36, ч 2 як не працездатний особи що перебувала на утриманья померлого надати мени Пенсию с дня смерти померлого батька, притянути Пенси ний фонд до карнои видповидальности за навмисну затримку виплати. Стягнути ризницю миж отриманою пенсию и той що я мав отримати у розмири 30 000 гривень с пенсиного фонду. Моя пенсия 2100 гривен. Мав отримати с втратою годувальника 5100 гривен ризниця 5І00-2І00=3000 , 3000*10 месяцев =30000 гривен . Шкоду здоров`ю оцинию у 450 000 гривень , якщо проблема с нирками , то у 5 000 000 це залежить вид стадии хвороби, яка була запушена через не наданья медичнои допомоги, та видсутности в мене коштив щоб зробити це платно .Я постийно потерпаю вид болю. То моральну шкоду оцинию в 1 000 000 гривен. Час який я затрачиваю на суд с посадовими особами оцинию не менше ниж кождний мисяц у 6400 гривен судови витрати , бо я не можу повернути час який витратив на позов, а мав витратити на ликуванья, росходи на конверт, пошту та бумагу - 60 гривень.

7. За не наданья санитарно курортного ликуванья , при чьомуц не перший раз , 5 рокив тому взагали видмовили с видуманих причин притянуты для видмовидальности Министерство Социальной политики Украины

8. Прошу Генеральну прокуратуру рослидувати уси карни злочини що я зазначив, допитати мене як свидка, взяти вси не обхидни докази що в мене е.

9. стягнути с видповидачив с моральну шкоду 1 000 000 гривен , за шкоду яку вони завдали моему здоров`ю, та моральну шкоду яка полягає у постоялому болю . Наприклад будучи хворим , я мав змушений идти по ликаря, що привело до травми, бо коли я шол до ликарни, я поскользнувсья и впам, шо питверджаетсья справкою с травпункту . Тобто раниш приихала бы скора , a зараз я повинен идти сам, один раз я взагали не дойшов до поликлиники на переходи.

Але скора не видпвизла до ликарни, дала вкол сказала дойдешь до ликарни візьмеш направленя и тики тоди до ликарни.

10. Прошу ОСОБА_2 , яка займала посаду ОСОБА_3 -ранения притянути до карной видповидальности за реформу в наслідок якои я не можу навить попасти до лика рив на прием.

11. Визнати Хелсми та Дия такою що порушують мои права та свободы особливо ст. 22 Конституции Украины и е такими що чинять злочин ст.182 КК Украины".

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до частини шостої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною першою ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє унифікованості національної судової практики.

При цьому, обов`язковою умовою такого об`єднання є спільність підстав виникнення спірних правовідносин або спільність поданих доказів.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою через іх виникнення на підставі різних обставин та на підставі різних доказів.

Крім того, суд зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду у порядку різного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Частиною другою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Так, згідно з частиною першою статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд зазначає, що позивач, серед іншого, просить суд (орфографія та пунктуація автора збережені):

"1. Порушити Карну справу до Кабінет міністрів України через их постанову ,я не змиг отримати вчасно до помогу та мене не доликували, про шо свідчить и те що писля ликуванья я потрапив по ликарни ще 4 рази, потим мени взагали ви домовили у госпитализации.

2. Недилю тому я чуть не помер, що пидтверджуетсья викликом швидкои, також звертався до скорои, а ликарня 10 и 7 видмовляють у госпитализации. 2600 гривен в мене не мае, бо вси гроши пошли на сплату частому нотариусу, через видному державного нотаріуса в надани послуг. Тому грошей не залишилось, а допомогу не дають, пенсию с втрати годувальника видмовляють оформляти. Тому порушити карну Справу проти Міністерство охорони здоров`я України

3. У зв`язку с залишиням без допомоги коли я погребував ии и не законои видмовы у

У пенси с втрати годувальника прошу порушити карну справу проти пенсиного фонду Украины.

4. У зв`язку с бездияльности та не наданья допомоги порушити карну справу проти Министерства социальнои политики Украины.

5. Прошу визнати их виними на підстави публічно видомих фактив , шо через постанову про видмову у госпитализации е багато постраждалих осиб, одна с цих особ саме я.

...

8. Прошу Генеральну прокуратуру рослидувати уси карни злочини що я зазначив, допитати мене як свидка, взяти вси не обхидни докази що в мене е.

...

10. Прошу ОСОБА_2 , яка займала посаду ОСОБА_3 -ранения притянути до карной видповидальности за реформу в наслідок якои я не можу навить попасти до лика рив на прием.

11. Визнати Хелсми та Дия такою що порушують мои права та свободы особливо ст. 22 Конституции Украины и е такими що чинять злочин ст.182 КК Украины".

Вказані вимоги не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки стосуються тверджень позивача про вчинення кримінальних правопорушень та вимог про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини, які, у свою чергу, підлягають розгляду у порядку різних видів судочинства, що суперечить вимогам статті 21 КАС України.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають розгляду у порядку різних видів судочинства, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

У даному випадку підстави для застосування положень статті 172 КАС України відсутні.

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені КАС України, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 (Заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80470812), від 27.02.2019 у справі №922/2225/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80308662), від 14.08.2018 у справі №910/3569/188 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 75896052).

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Дудін С.О.