Справа № 160/16027/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: 14.10.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні довідки про заробіток для обчислення пенсії №26 від 05.08.2003 (за період роботи з 01.01.1992 по 30.11.1995), виданої Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська та довідки про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003 (за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.1997), виданої Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 );
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку про заробіток для обчислення пенсії №26 від 05.08.2003 (за період роботи з 01.01.1992 по 30.11.1995), видану Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська та довідку про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003 (за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.1997), видану Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, здійснивши перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з урахуванням заробітної плати, зазначеної у вказаних довідках, з дня призначення пенсії за віком, та виплатити донараховану пенсію з урахуванням вже виплаченої.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 12.09.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання роз`яснень щодо врахування довідок про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003, виданої ВМФ «Оми-Днепр» ЛТД та №26 від 05.08.2003, виданої об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України за рішенням про призначення пенсії. У відповідь на це звернення відповідач повідомив про відмову у врахуванні цих довідок з огляду на те, що в них не зазначені дані про сплату страхових внесків та місцезнаходження первинних документів. Позивач уважає такі дії відповідача протиправними, тому й звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 19.10.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
22.11.2022 до суду через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відзив підписаний ОСОБА_2 . На підтвердження повноважень цієї особи надана довіреність, видана ОСОБА_3 . Водночас разом з копією пенсійної справи позивача була надана довіреність, видана ОСОБА_4 , якою він уповноважує Землянухіну Наталію Сергіївну.
Доказів на підтвердження повноважень Землянухіної Н.С. уповноважувати інших посадових осіб на вчинення певний дій до матеріалів справи не надано.
Відповідно до ч.3. ст.55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Частинами 1, 3 статті 43 КАС України встановлено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Враховуючи відсутність належних документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала відзив на позовну заяву, суд не має можливості перевірити факт наявності у такої особи повноважень щодо здійснення адміністративних прав і обов`язків від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З огляду на недотримання відповідачем вказаних вище вимог КАС України, суд дійшов висновку про неможливість прийняття зазначеного відзиву до розгляду під час ухвалення рішення у справі.
Ухвалою суду від 19.10.2022 витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача. Витребувані судом документи надані до суду відповідачем 02.12.2022.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
ОСОБА_1 (позивач) перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач) та з 01.07.2022 отримує пенсію за віком.
12.09.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання роз`яснень щодо врахування довідок про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003, виданої ВМФ «Оми-Днепр» ЛТД та №26 від 05.08.2003, виданої об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України за рішенням про призначення пенсії.
У цьому листі зазначено, що позивач з 01.07.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).
Чинним механізмом нарахування пенсій, відповідно до Закону №1058, передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески.
При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу залежно від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнт заробітної плати.
Відповідно до статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинним документами або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
До заяви про призначення пенсії позивачем були надані довідки про заробітну плату №26 від 05.08.2003, яка видана Об`єднанням «Молодіжна ініціатива», за період з 01.01.1992 по 30.11.1995 та №12 від 08.08.2003, яка видана Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, за період з 01.01.1996 по 31.12.1997.
Оскільки довідки не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, а саме, не зазначені дані про сплату страхових внесків та місцезнаходження первинних документів, врахувати заробітну плату не має можливості.
Для зарахування заробітної плати за вище вказані періоди позивачу необхідно надати оновлені довідки.
Додатково відповідач повідомив, що відповідно до статті 49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку, зокрема, про розмір заробітної плати.
Якщо підприємство, установа, організація, де працював працівник, ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату надаються правонаступниками таких підприємств, установ чи організацій або відповідними архівними установами.
Отже, позивачу відмовлено у врахуванні при обчисленні пенсії наведених вище довідок про заробітну плату через те, що в них не зазначені дані про сплату страхових внесків та місцезнаходження первинних документів.
Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-ІV).
Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так, трудова книжка ОСОБА_1 (Серія НОМЕР_2 ) містить, серед інших, такі записи про роботу позивача (мовою трудової книжки):
Объединение «Молодежная инициатива» Жовтневого районного комитета ЛКСМ Украины г. Днпропетровска
14) 25.04.1991 принят начальником уч №2 в МПЦ-2;
15) 01.12.1995 уволен по собственному желанию;
16) 12.12.1995 принят на должность главного инженера;
17) 23.12.1997 уволен по собственному желанию согл. ст.38 КЗоТ Украины.
Отже, трудовою книжкою позивача підтверджені періоди його роботи з 25.04.1991 по 01.12.1995 в Об`єднанні «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська та з 12.12.1995 по 23.12.1997 у ВКФ «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД.
Ці періоди були зараховані до страхового стажу позивача.
Водночас відповідач при обчисленні пенсії позивачу не врахував надані довідки про заробітну плату від 08.08.2003 №12, видану Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД та від 05.08.2003 №26, видану Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська, через те, що в них не зазначені дані про сплату страхових внесків та місцезнаходження первинних документів.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до пункту 2.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Так, згідно з довідкою про заробітну плату від 08.08.2003 №12 Виробничо-комерційної фірми «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, вона видана ОСОБА_1 про те, що його заробіток, який враховується при обчисленні пенсії, склав 14 700 грн 00 коп чотирнадцять тисяч сімсот грн 00 коп. Довідка видана із сум заробітку з розшифруванням за період січень-грудень 1996 року та січень-грудень 1997 року. У довідці зазначено, що карбованці переведені в гривні у зв`язку з Указом Президента України від 01.09.1996. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1996 р., 1997 р.
Відповідно до довідки від 05.08.2003 №26 Об`єднання «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська, вона видана ОСОБА_1 про те, що заробіток склав 4424 грн 19 коп. чотири тисячі чотириста двадцять чотири грн 19 коп. Довідка видана із сум заробітку з розшифруванням за період січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року, січень-грудень 1994 року, січень-листопад 1995 року. У довідці зазначено, що карбованці переведені в гривні у зв`язку з Указом Президента України від 01.09.1996. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1992 р., 1993 р., 1994 р., 1995 р.
Отже, довідки містять інформацію про те, що вони видані на підставі особових рахунків, підписані керівниками а також містять печатки цих підприємств. Довідки є чинними, доказів їх недійсності до матеріалів справи не надано.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон №1058-IV), страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону №1058-IV, страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 10, 12 статті 20 Закону №1058-IV).
Статтею 15 Закону №1058-IV передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
Частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до положень ст. 106 Закону №1058-ІV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за працівника (позивача) покладений на роботодавця, який має нести відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків. Працівник (позивач) не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством-роботодавцем, на якому він працює.
Крім цього, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
З огляду на викладене, довідка про заробітну плату від 08.08.2003 №12, видана Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, та довідка про заробітну плату від 05.08.2003 №26, видана Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська, підлягають врахуванню відповідачем при обчисленні пенсії позивачу.
Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Поряд з цим, згідно з позицією, яка сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №676/1557/16-ц (провадження №14-197цс19), у випадку встановлення судовим рішенням факту неналежного виконання органами Пенсійного фонду України своїх обов`язків щодо нарахування та виплати пенсії відповідний перерахунок здійснюється за весь попередній період, а не з часу набрання законної сили судовим рішенням (строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає).
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, відповідач має перерахувати пенсію позивачеві з урахуванням зазначених вище довідок не лише на майбутні періоди, але й за весь попередній період.
Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають пунктам 1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, згідно з якими, суб`єкт владних повноважень повинен діяти обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд зазначає про задоволення позовних вимог про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні довідки про заробіток для обчислення пенсії №26 від 05.08.2003 (за період роботи з січня 1992 року по листопад 1995 року (включно)), виданої Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська та довідки про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003 (за період роботи з січня 1996 року по грудень 1997 року (включно)), виданої Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 довідку про заробіток для обчислення пенсії №26 від 05.08.2003 (за період роботи з січня 1992 року по листопад 1995 року (включно)), видану Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська та довідку про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003 (за період роботи з січня 1996 року по грудень 1997 року (включно)), видану Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, зазначеної у довідці про заробіток для обчислення пенсії №26 від 05.08.2003 (за період роботи з січня 1992 року по листопад 1995 року (включно)), виданій Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська, та довідці про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003 (за період роботи з січня 1996 року по грудень 1997 року (включно)), виданій Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, з дня призначення пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладені норми, задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судового збору у розмірі 992,40 грн.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні довідки про заробіток для обчислення пенсії №26 від 05.08.2003 (за період роботи з січня 1992 року по листопад 1995 року (включно)), виданої Об`єднанням «Молодіжна ініціатива» Жовтневого районного комітету ЛКСМ України м. Дніпропетровська та довідки про заробіток для обчислення пенсії №12 від 08.08.2003 (за період роботи з січня 1996 року по грудень 1997 року (включно)), виданої Виробничо-комерційною фірмою «ОМИ-ДНЕПР» ЛТД, під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна