Справа № 140/5238/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/5238/22 пров. № А/857/16360/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 140/5238/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до Луцького відділу №1 Управління державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Луцького відділу №1 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, в якому просила: а) визнати протиправним рішення про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

б) зобов`язати оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Рішенням від 20 жовтня 2022 року Волинський окружний адміністративний суд позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасувати рішення Луцького відділу №1 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 20.07.2022 про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянці ОСОБА_2 .

Зобов`язав Луцький відділ №1 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 12) оформити та видати неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління Державної міграційної служби України у Волинській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що при перевірці наданих заявником документів були виявлені розбіжності у свідоцтві про народження дитини, а саме - невідповідність щодо належності до громадянства батьків, оскільки вони є громадянами України.

Так, пунктом 82 розділу «Підстави для відмови в оформленні чи видачі паспорта для виїзду за кордон», територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа має право відмовити заявнику в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо: - особа не є громадянином України; - стосовно видачі паспорта для виїзду за кордон звернулася особа, яка не досягла 16-річного віку, або її законні представники/уповноважена особа, які не мають документального підтвердження повноважень на отримання паспорта для виїзду за кордон; - особа вже отримала два паспорти для виїзду за кордон, які є дійсними на день звернення( крім випадків, передбачених пунктом 22 цього Порядку); - заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон; - дані, отримані з відомчих інформаційних систем, баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують інформацію, надану заявником.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що дії Луцького відділу №1 УДМС України у Волинській області повністю відповідають вимогам чинного законодавства України.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва народження серії НОМЕР_1 від 02.03.2022, повторно виданого 96000024 Відділом ЗАГС Островського району Комітету юстиції Псковської області (а.с.6).

ОСОБА_1 звернулася до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в інтересах своє малолітньої дочки.

Рішенням від 20.07.2022 Луцький відділ №1 УДМС України у Волинській області відмовив в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянці ОСОБА_2 до усунення розбіжностей щодо належності громадянства батьків (а.с.10).

Не погоджуючись із вказаним вище рішення, вважаючи його протиправним, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в інтересах своєї малолітньої дитини.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач відмовив у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без належних на те правових підстав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України «Про громадянство України» відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб (далі - Закон №2235-III)

За приписами пункту 1 частини першої статті 5 Закону №2235-III документами, що підтверджують громадянство України, серед інших, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (…).

За правилами статті 22 Закону №5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152 (далі - Порядок №152).

Так, згідно з пунктом 35 Порядку №152 заявник для оформлення паспорта для виїзду за кордон в Україні подає такі документи:

1) паспорт громадянина України (для особи, яка досягла 14-річного віку та проживає в Україні); 2) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави, - у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 14-річного віку. Якщо батьки або один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, також подається довідка про реєстрацію особи громадянином України (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон із застосуванням засобів Реєстру); 3) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, - у разі подання документів законним представником, крім випадків, коли законним представником є один із батьків; 4) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати; 5) у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 12-річного віку, або особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та яка потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - може бути подано одну кольорову фотокартку розміром 10-15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування. Фотокартка повинна відповідати вимогам Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон. (п. 43 Порядку № 152)

За умовами пункту 44 Порядку №152 ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.

Згідно із пунктом 45 Порядку №152 ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У разі відсутності прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви-анкети до розгляду заповнює електронну форму запиту та надсилає його до відповідного органу, установи, організації, територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

За відсутності можливості надсилання запитів у електронній формі запити надсилаються на паперових носіях. Допускається надсилання запитів та отримання відповідей каналами відомчої електронної пошти.

Згідно з пунктом 50 Порядку № 152 рішення щодо оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності до громадянства України.

Приписами пункту 82 Порядку №152 встановлено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа має право відмовити заявнику в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) стосовно видачі паспорта для виїзду за кордон звернулася особа, яка не досягла 16-річного віку, або її законні представники/уповноважена особа, які не мають документального підтвердження повноважень на отримання паспорта для виїзду за кордон;

3) особа вже отримала два паспорти для виїзду за кордон, які є дійсними на день звернення (крім випадків, передбачених пунктом 22 цього Порядку);

4) заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон;

5) дані, отримані з відомчих інформаційних систем, баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують інформацію, надану заявником.

З аналізу наведених норм чинного законодавства, що регулюють порядок видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, вбачається, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон. За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли з приводу відмови малолітній ОСОБА_2 в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, обґрунтованої наявністю розбіжностей щодо належності до громадянства її батьків.

З матеріалів справи слідує, що відповідач при розгляді заяви законного представника встановив, що батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є громадянами України. Водночас у свідоцтві про народження малолітньої ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданому 96000024 Відділом ЗАГС Островського району Комітету юстиції Псковської області 02.03.2022, у графі громадянство батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зазначено російська федерація

Судами встановлено, що 27.12.2002 ОСОБА_3 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області. Зазначений паспорт був знищений 01.08.2003 у зв`язку з досягненням віку та 14.05.2003 ОСОБА_3 знятий з місця проживання у зв`язку з вибуттям на постійне місце проживання в російську федерацію. При цьому відомості про вихід з громадянства України ОСОБА_3 відсутні.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , який виданий ОСОБА_3 27.12.2018 органом 3RUS2, дійсний до 27.12.2028 (а.с.8).

ОСОБА_1 , у зв`язку з непридатністю для подальшого використання, документована паспортом громадянина України № НОМЕР_4 , виданим 17.04.2019, який дійсний до 17.04.2029, орган, що видав - 0710, зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Таким чином, за наведених обставин, а також беручи до уваги приписи ст. 5 Закону №2235-ІІІ, відповідно до яких документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що батьки малолітньої ОСОБА_2 є громадянами України, а доказів того, що їх громадянство України припинене внаслідок виходу чи внаслідок втрати, відповідач ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надав.

Щодо зазначення у свідоцтві про народження малолітньої ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 належність батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до громадянства російської федерації, то колегія суддів вважає, що вказана обставина не є підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оскільки свідоцтво про народження дитини не є тим документом, який підтверджується громадянство її батьків.

Крім того, довідкою Посольства України в Республіці Білорусь від 24.05.2022 №69 про реєстрацію особи громадянином України підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована громадянкою України (а.с.9).

За таких обставин, оскільки батьки дитини є громадянами України, доказів припинення їх громадянства України відповідачем при розгляді заяви про видачу паспорта не здобуто, Луцький відділ №1 УДМС України у Волинській області безпідставно відмовив позивачу у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в переліку підстав для відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, передбаченому пунктом 82 Порядку №152, який не підлягає поширеному тлумаченню, така підстава як розбіжність в документах щодо громадянства батьків, відсутня. Наявність інших підстав для такої відмови відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його рішення та заперечення.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Луцького відділу №1 УДМС України у Волинській області від 20.07.2022 про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянці ОСОБА_2 та зобов`язання відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 140/5238/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 10.02.2023.