Справа № 240/39532/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/39532/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

13 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2021 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Міністерства юстиції України, при складанні п. 12 акту №7 від 24.11.2021 про невідповідність офісу приватного виконавця вимогам до офісу;

- зобов`язати Міністерство юстиції України внести зміни до п. 12 акту №7 від 24.11.2021 та підтвердити відповідність офісу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вимогам статті 26 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VІІІ та розділу ІІ Положенню про офіс приватного виконавця Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2016 за № 1487/29617.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

21 грудня 2022 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 грудня 2022 року, з урахуванням ч.3 ст.296, п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 08.11.2021 з метою здійснення незалежної професійної діяльності відповідно до п. 2 розділу III Положення про офіс приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.11.2016 № 3238/5 позивачем подано до Міністерства юстиції України заяву на перевірку офісу приватного виконавця.

24.11.2021 на виконання доручення Міністерства юстиції України від 19.11.2021 №111623/20.5.1/32-21 та наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 22.11.2021 №977/08 посадовими особами Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в період з 10.00 до 10.40 проведено перевірку офісу приватного виконавця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки 24.11.2021 о 20 год 08 хв. в кабінеті №316 за адресою м. Житомир майдан Соборний, 1 позивачу надано акт №7 від 24.11.2021 про невідповідність офісу приватного виконавця вимогам до офісу.

Про виявлені порушення зазначено в п. 12 акту, а саме: "(пункт 7 розділу II Положення) згідно наданих документів, зокрема замовлення (особовий рахунок НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 здійснено замовлення на підключення двох номерів телефонів - НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Однак, інформація щодо закріплення вказаних номерів телефонів за офісом приватного виконавця для забезпечення його професійної діяльності відсутня, чим порушено вимоги пункту 7 розділу Положення», інші невідповідності не виявлено.

Вважаючи, що вказана перевірка проведена з грубими порушеннями порядку проведення перевірки, а висновки викладені в акті не відповідають об`єктивній реальності, вимогам нормативних актів України позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII).

Згідно з ч.2 ст. 16 Закону №1403-VIII приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Приватний виконавець належить до самозайнятих осіб (пп. 14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України).

Міністерство юстиції України визначає вимоги до офісу приватного виконавця (п.4 ч.1 ст.17 Закону №1403-VIII ).

Вимоги до організації офісу приватного виконавця (далі - офіс) з метою забезпечення належних умов діяльності приватного виконавця, прийому відвідувачів, зберігання документів, печаток, штампів, товарно-матеріальних цінностей та архіву приватного виконавця, збереження професійної таємниці, захищення від несанкціонованого проникнення визначає Положення про офіс приватного виконавця, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15.11.2016 №3238/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 16 листопада 2016 року за № 1487/29617 (далі - Положення).

Інформація про офіс, визначена в частині третій статті 26 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" підлягає внесенню до Єдиного реєстру приватних виконавців України (п.2 Положення).

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 26 Законом №1403-VIII 1 передбачено, що до початку здійснення діяльності приватний виконавець зобов`язаний організувати офіс у межах виконавчого округу.

Офіс приватного виконавця повинен забезпечувати належні умови для здійснення діяльності приватного виконавця, прийому відвідувачів, зберігання, у тому числі у сейфі, документів, печаток, штампів, товарно-матеріальних цінностей та архіву приватного виконавця, збереження професійної таємниці та бути захищеним від несанкціонованого проникнення.

Інформація про офіс приватного виконавця вноситься до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

До інформації про офіс приватного виконавця належать:

1) поштова адреса офісу;

2) номер телефону, номер факсу офісу;

3) адреса електронної пошти;

4) номер мобільного телефону приватного виконавця.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Положення відповідність офісу вимогам, встановленим розділом ІІ цього Положення, перевіряється Міністерством юстиції України у разі:

1) початку здійснення діяльності приватним виконавцем;

2) зміни приватним виконавцем офісу;

3) проведення планової перевірки діяльності приватного виконавця;

4) проведення позапланової перевірки щодо здійснення приватним виконавцем діяльності в офісі.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Положення про офіс приватного виконавця у випадках, передбачених підпунктами 1, 2 пункту 1 цього розділу, перевірка проводиться на підставі заяви приватного виконавця.

Міністерство юстиції України забезпечує проведення перевірки офісу у строк, який не повинен перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання заяви приватного виконавця. Про дату та час проведення перевірки Міністерство юстиції України повідомляє приватного виконавця шляхом направлення відповідного повідомлення на його електронну адресу.

Розділом ІІІ пункту 3 Положення передбачено, що копія акта видається приватному виконавцю одночасно із завершенням перевірки його офісу.

За результатами перевірки офісу щодо відповідності вимогам, встановленим розділом ІІ цього Положення, складається акт про відповідність (невідповідність) офісу приватного виконавця вимогам до офісу (розділ ІІІ п.4 Положення).

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення відомості що містяться в акті є підставою для внесення інформації про офіс до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Відповідно до статті 22 Закону №1403 про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України.

У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються:

1) виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність;

2) інформація про офіс приватного виконавця;

3) реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, інформація про страховика та страхову суму;

4) інформація про помічників приватного виконавця (у разі їх наявності).

Приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

З системного аналізу викладеного вбачається, що приватний виконавець організовує офіс відповідно до вимог визначених Положенням про офіс приватного виконавця, подає до Міністерства юстиції України заявку про проведення перевірки його офісу на відповідність встановленим вимогам, в свою чергу Міністерство юстиції України проводить перевірку офісу державного виконавця, про що складає акт, після чого приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України про початок діяльності.

Отже, в контексті викладено слід відмітити, що перевірка офісу приватного виконавця відбувається до початку діяльності державного виконавця та є умовою допуску особи до здійснення діяльності приватного виконавця.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що за результатами проведеної перевірки позивачу надано акт про невідповідність офісу приватного виконавця вимогам до офісу. Підставами для його складення слугував факт відсутності закріплення підключених двох номерів телефонів: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за офісом приватного виконавця для забезпечення його професійної діяльності, чим порушено, на думку відповідача, п.7 розділу ІІ Положення. Будь-яких інших невідповідностей відповідачем не виявлено.

Як свідчать матеріали справи, 29.10.2021 з метою виконання вимог п.7 розділу ІІ Положення між ОСОБА_1 та ПрАТ "Київстар" підписано Замовлення (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Пунктом п. 1 замовлення визначено, що підписуючи це Замовлення, Абонент та ПрАТ "Київстар" (далі - Оператор) укладають Договір про надання телекомунікаційних послуг, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України та умови якого викладені в Умовах надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства "Київстар", що розміщені на офіційному інтернет-сайті ПрАТ "Київстар": www/kyіvstar.ua.

Відповідно до замовлення позивачу надано два номери телефону: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Таким чином, на виконання вимог Положень, позивачем укладено Договір про надання телекомунікаційних послуг, за яким отримано останнім два номери телефону, якими позивач може користуватися, як приватний виконавець для початку своєї діяльності.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстава (відсутність інформації щодо закріплених номерів телефону за офісом приватного виконавця, при цьому таку інформацію вносить лише Міністерство юстиції до Єдиного реєстру приватних виконавців України) за якої, на думку відповідача, офіс позивача не може відповідати офісу приватного виконавця є формальною, оскільки на виконання вимог Договору укладеного з Приватним акціонерним товариством "Київстар" позивачу надано номера телефону, які останній може використовувати для виконання покладених на приватного виконавця повноважень.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на провадження незалежної професійної діяльності, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - самозайнята особа. При цьому правовий статус «самозайнята особа» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право - і дієздатністю, та не обмежує їх (близький за змістом висновок сформульовано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 161/6253/15-ц. від 07.04.2020 у справі №743/534/16-ц, від 06.06.2018 у справі № 910/16713/15).

Таким чином, приватний виконавець є самозайнятою особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, статус приватного виконавця та обсяг його дієздатності, він наділений виключного в процедурі виконавчого провадження при виконанні судових рішень та рішень інших органів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

А тому на час укладення договору про надання телекомунікаційних послуг оператором ПрАТ "Київстар" позивач діяв, як фізична особа.

При цьому, можливим способом закріпленням відповідних телефонних номерів за офісом приватного виконавця є розміщення інформації в Єдиному реєстрі приватних виконавців України, яка може бути внесена лише Міністерством юстиції після зазначення цих відомостей в акті Міністерства юстиції, що у подальшому було і зроблено відповідачем.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, щодо невідповідності офісу позивача вимогам встановленим Положенням, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності дій Міністерства юстиції України при складанні п. 12 акту про невідповідність офісу приватного виконавця вимогам офісу №7 від 24.11.2021.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Також, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що захист порушеного права в даному випадку шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є не доцільними, оскільки в матеріалах справи наявний акт про відповідність офісу приватного виконавця вимогам до офісу №8 від 08.12.2021 вимогам Положення. Крім того, відповідно до інформаційної довідки №0110 від 10.01.2022 до Єдиного реєстру приватних виконавців України на момент розгляду вказаного спору внесені відомості щодо офісу приватного виконавця: АДРЕСА_1, тел: НОМЕР_4 , факс: НОМЕР_5 , моб НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.