Справа № 320/6160/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 лютого 2023 року

м. Київ

справа №320/6160/21

адміністративне провадження № К/990/1417/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 320/6160/21 за позовом ОСОБА_1 до Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, керівника Київської міської прокуратури Кіпера Олега Олександровича про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - Тринадцята кадрова комісія), Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, керівника Київської міської прокуратури Кіпера О. О., в якому просила:

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Тринадцятої кадрової комісії від 06 квітня 2021 року №2 про неуспішне проходження нею атестації;

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ керівника Київської міської прокуратури від 22 квітня 2021 року №1070к про звільнення її з посади заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва з 29 квітня 2021 року;

- поновити її у Шевченківській окружній прокуратурі міста Києва на посаді, що є рівнозначною посаді заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва з 30 квітня 2021 року;

- стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 30 квітня 2021 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

05 жовтня 2021 року рішенням Київського окружного адміністративного суду позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Тринадцятої кадрової комісії від 06 квітня 2021 року №2.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Київської міської прокуратури від 22 квітня 2021 року №1070к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 у Шевченківській окружній прокуратурі міста Києва на посаді, що є рівнозначною посаді заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва з 30 квітня 2021 року.

Стягнуто з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 30 квітня по 05 жовтня 2021 року у розмірі 161 662,02 грн, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

13 липня 2022 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду змінено рішення суду першої інстанції, виклавши абзаци 14 та 6 резолютивної частини рішення наступного змісту: «Адміністративний позов задовольнити частково. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва з 30 квітня 2021 року. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва з 30 квітня 2021 року».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року залишено без змін.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Офісом Генерального прокурора подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 січня 2023 року.

19 січня 2023 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.

31січня 2023 року на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду від відповідача надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку Офіс Генерального прокурора зазначає, що касаційна скарга подана повторно після її повернення, що не позбавляє права звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду. У подальшому касаційну скаргу було чотири рази повернуто за необґрунтованістю підстав для касаційного оскарження. Крім того, скаржник посилається на запровадження воєнного стану на певній території, що є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Враховуючи викладене, відповідач вважає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Суд зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року зазначені відповідачем причини пропуску строку на касаційне оскарження були визнані неповажними. Отже, фактично зазначені скаржником підстави для поновлення строку є аналогічними тим, які Суд вже оцінив і визнав неповажними ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Суд наголошує, що подача касаційної скарги вп`яте та майже через 6 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Щодо посилання скаржника на введення воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення з касаційною скаргою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", з 05.30 год 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках та саме лише посилання на запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку.

Скаржник у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на касаційне оскарження судового рішення у цій справі, а тому Суд відхиляє зазначене посилання.

Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що Офісом Генерального прокурора не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №320/6160/21.

Відмовити Офісу Генерального прокурора в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №320/6160/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №320/6160/21 за позовом ОСОБА_1 до Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, керівника Київської міської прокуратури Кіпера Олега Олександровича про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська