Справа № 320/12942/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

13 лютого 2023 року Справа №320/12942/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович АМ.., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Державної судової адміністрації України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/112942/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду 03.09.2021 у справі №380/12942/20 позов задоволено. В порядку розподілу судових витрат судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ідентифікаційний код: 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Київський окружний адміністративний суд, рахунок отримувача: UA4010001, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, код отримувача: 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998) судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок грн.. 80 коп.).

14.01.2022 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №320/12942/20 про стягнення судового збору.

Державна судова адміністрація України, як стягувач за судовим рішенням про стягнення судового збору, звернулася до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення від 03.09.2021 у справі №380/12942/20, в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судового збору у розмірі 840,80 грн. Просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь держави.

Заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення обґрунтована тим, що ДСА України, керуючись нормами статей 5, 15 Закону, абзацами четвертим, п`ятим пункту 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.01.2004 №25-р «Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України», пред`являла виконавчий лист Київського окружного адміністративного суду №380/12942/20 до виконання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Однак, орган державної виконавчої служби повернув зазначений виконавчий документ на підставі п. 9 ст. 4 Закону, у зв`язку з тим, що його виконання має здійснюватися центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування. ДСА України пред`явила виконавчий документ до виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області. Проте, зазначений виконавчий документ був повернутий органом Казначейства на адресу ДСА України у зв`язку з тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області не має відкритих рахунків у органі Казначейства. Таким чином ДСА України, як стягувач, в межах наданих Законом повноважень здійснила всіх заходів, спрямованих на забезпечення виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду №320/12942/20 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судового збору у розмірі 840,80 грн. Однак, з незалежних від стягувача причин, а саме у зв`язку з тим, що ані органи Казначейства, ані органи державної виконавчої служби, на яких Законом покладені обов`язки щодо примусового виконання судових рішень, не можуть виконати зазначене рішення суду, а тому його виконання на сьогодні є ускладненим та неможливим. Одночасно вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не вживається жодних заходів щодо виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 №320/12942/20.

Суд своєю ухвалою від 08.02.2023 призначив судове засідання щодо розгляду заяви представника Державної судової адміністрації України про встановлення або заміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №320/12942/20 на 13.02.2023 о 14:30.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви сторони не з`явилися у судове засідання.

Згідно із ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути заяву про встановлення або заміну способу та порядку виконання рішення суду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду 03.09.2021 у справі №320/12942/20 позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Київській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , 18 вересня 2020 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок щомісячної доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, та здійснити ОСОБА_1 із 18 вересня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює щомісячно двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), провівши відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ідентифікаційний код: 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Київський окружний адміністративний суд, рахунок отримувача: UA4010001, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, код отримувача: 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998) судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок грн.. 80 коп.).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500, 00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10).

Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №320/12942/20 про стягнення судового збору.

Державною судовою адміністрацією України вказаний виконавчий лист був пред`явлений для виконання до органів державної виконавчої служби та Державної казначейської служби України.

Відповідно до відміток на виконавчому листі №320/12942/20 від 03.09.2021 такий повернутий стягувачу без прийняття до виконання:

- державним виконавцем органу ДВС на підставі пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби;

- ГУ ДКС України у Київській області на підставі підпункту 3 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою КМУ від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови КМУ від 30.01.2013 №45) - у зв`язку із тим, що боржник немає відкритих рахунків в органах Казначейства.

У зв`язку з цим Державна судова адміністрація України звернулась до суду з заявою про зміну способу виконання вказаного виконавчого документа.

Відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вказана норма кореспондується з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відтак, судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Системний аналіз даної статті дає підстави для висновку, що суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відтак, саме поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Обґрунтовуючи необхідність зміни способу та порядку виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 у справі №320/12942/20, заявник зазначив, що органом державної виконавчої служби не прийнято до виконання виконавчий лист про стягнення виконавчого збору оскільки такий виконавчий документ виконується органами Державної казначейської служби України.

Проте, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єжовм М.В. листом «Про повернення виконавчого документа» від 12.10.2022 №23372/6 повернуло Державній судовій адміністрації України цей виконавчий документ, посилаючись на відсутність в органах ГУ ДКСУ у Київській області відкритих рахунків органів Пенсійного фонду України, з яких можливе примусове списання коштів за рішенням суду.

З цих підстав заявник вважає, що існують перешкоди у виконанні судового рішення, які не залежать від стягувача.

Суд зазначає, що в цьому випадку виконавчий лист №320/12942/20 передбачає стягнення з органу владних повноважень судового збору на користь Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тобто, нормами кодексу адміністративного судочинства України передбачений чіткий порядок та спосіб розподілу судових витрат у разі вирішення спору не на користь суб`єкта владних повноважень.

Як зазначено вище, рішенням Київського адміністративного суду від 03.09.2021 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ідентифікаційний код: 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Київський окружний адміністративний суд, рахунок отримувача: UA4010001, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, код отримувача: 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998) судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Таким чином, за результатами розгляду справи №320/12942/20 судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору, шляхом стягнення на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судового збору у розмірі 840,80 грн, як того імперативно вимагають положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, рішенням суду встановлено спосіб виконання судового рішення відповідно до частини 1 статті 139 КАС України шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судового збору у розмірі 840,80 грн.

Разом з тим, зміна способу виконання судового рішення в частині стягнення судового збору на користь Державного бюджету України за виконавчим листом №320/12942/20 у спосіб, зазначений заявником, а саме шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн на користь держави, непередбачений та суперечитиме вимогам частини 1 статті 139 КАС України.

Слід зауважити, що у цьому випадку зміна способу та порядку виконання судового рішення у спосіб, не передбачений Кодексом адміністративного судочинства України, не відповідатиме принципу законності та обґрунтованості судового рішення.

Крім того, зі змісту заяви Державної судової адміністрації України вбачається, що виконання рішення суду неможливе через те, що рахунки для фінансування пенсійних виплат та видатків на утримання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не відкриті в органах Казначейства, а законодавством України органи Казначейства не уповноважені здійснювати безспірне списання коштів з рахунків боржника, відкритих в банківських установах.

Водночас, підпунктом 2 пункту 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Також орган Казначейства відповідно до пункту 5 Порядку №845 під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.

Суд зазначає, що реалізація гарантії держави виконання судових рішень щодо списання коштів місцевих бюджетів, покладається на органи казначейства, які зобов`язані в кожному випадку, незалежно від заходів, учинених стягувачем, застосувати весь спектр наданих їм повноважень для невідкладного виконання судового рішення про стягнення коштів із указаного суб`єкта. А отже, Головне управління Державної казначейської служби у Київській області має вживати всіх заходів з виконання рішення суду, встановлених Порядком №845.

Відтак, у спірних правовідносинах управління органу казначейства є встановленою Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів з державних органів.

За положеннями Порядку №845 безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що управління Державної казначейської служби України повинно вживати всіх заходів по виконанню вищевказаного рішення суду, встановлених Порядком №845.

Відповідно до правових висновків викладених в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №910/12226/16 та від 03.07.2018 у справі №910/13057/16 стосовно того, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду (частини перша і друга статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"). Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не передбачено такого винятку для поширення його дії на виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, боржником за яким є державний орган, як відсутність відкритих в органі казначейства відповідних рахунків боржника. Не передбачено такого винятку й іншим діючим законодавством України.

У постанові від 16.04.2020 у справі №804/5950/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що за відсутності в законодавстві України такої підстави (у даній справі - не знаходиться на обслуговуванні та не має відкритих рахунків) для повернення виконавчого документа, з якої виконавчі листи суду були повернуті стягувачу без виконання, дії ГУДКС України щодо повернення без виконання наказів про примусове виконання рішень судів є протиправними.

Таким чином, виконання рішення суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду у справі.

Крім цього суд зазначає, що зміна способу і порядку виконання судового рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судового збору у розмірі 840,80 грн шляхом «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь держави» є зміною судового рішення по суті та суперечить нормам КАС України щодо порядку розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Державної судової адміністрації України про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №320/12942/20.

Керуючись положеннями ст. 243, 248, 378 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника Державної судової адміністрації України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №320/12942/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Леонтович А.М.