Справа № 140/4494/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/4494/22 пров. № А/857/14333/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 140/4494/22 (головуючий суддя Ковальчук В.Д., м. Луцьк) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Фудлайф Плюс до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Фудлайф Плюс звернулось до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23 грудня 2021 року №UA209000/2021/700244/2, від 29 грудня 2021 року №UA209000/2021/700250/2 та №UA209000/2021/700251/2.

Рішенням від 12 вересня 2022 року Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Визнав протиправними та скасував рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 23 грудня 2021 року №UA209000/2021/700244/2, від 29 грудня 2021 року №UA209000/2021/700250/2, №UA209000/2021/700251/2.

Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Фудлайф Плюс судовий збір у сумі 7443,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, при ухваленні рішення суд неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що надані митному органу для митного оформлення документи містили розбіжності, а також були відсутні складові митної вартості, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що безпосередньо вказано в рішеннях про коригування митної вартості.

Тому, у відповідності до вимог п.5 ч.4 ст. 54 МК України митний орган витребував у декларанта додаткові документи для визначення митної вартості товарів. У зв`язку з ненаданням повного переліку витребуваних документів, а подані документи у своїй сукупності не спростовували сумнівів у достовірності наданої інформації, митний орган мав правові підстави для визначення митної вартості не за першим методом.

З огляду на викладене, відповідач вважає правомірними оскаржені рішення про коригування митної вартості, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ТзОВ ,,Фудлайф Плюс подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права. Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 29.10.2021 ТзОВ ,,Фудлайф Плюс(покупець) та компанія ,,VION Boxtel B.V. (Нідерланди) (продавець) уклали контракт за № 29102021, відповідно до пункту 1 якого продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті, вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору.

За умовами договору, товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті і проформах-інвойсах відповідно до правил Інкотермс - 2010. У разі, якщо в проформах-інвойсах не узгоджені умови поставки, товар може поставлятись на умовах FCA або EXW, або CRТ, або СІР відповідно правилам Інкотермс - 2010. За замовленням покупця продавець надає покупцю послуги по зберіганню, пошуку і додаткового транспортування товару в обсязі і на умовах, визначених цим контрактом. Якщо інше не обумовлено в проформі-інвойсі або інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: із адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця (пункт 1). Ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортні засоби (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW правил Інкотермс - 2010).

Відповідно до пункту 2 договору ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW правил Інкотермс - 2010). Сторони в інвойсі зазначають назву, загальну кількість товару, який поставляється, а також його вартість.

Згідно з пунктом 6 договору оплата товару відповідно до даного договору здійснюється на умовах, обумовлених в проформах-інвойсах і може включати в себе: передоплату, оплату по факту поставки і/або оплату з відстрочкою платежів. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунка покупця. Оплата здійснюється банківським переказом в доларах США і ЄВРО по реквізитах продавця, зазначених у договорі.

ТзОВ ,,Фудлайф Плюс через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 до митного оформлення задекларувало за митними деклараціями №UА209160/2021/016020 від 23 грудня 2021 року, №UА209160/2021/016208 від 29 грудня 2021 року, №UА209160/2021/016209 від 29 грудня 2021 року (далі - МД) сало свиняче заморожене за наступними характеристиками:

Товар №1 ,,Сало свиняче (бокове), без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 19120,30 кг. Дата виготовлення: 07.09.2021р. Режим зберігання і перевезення при температурі мінус 18 градусів Цельсія. Виробник: Vion ОСОБА_2 (маркування-клеймо: NL 61 EG), Нідерланди. Країна виробництва Нідерланди (NL);

Товар №2 ,,Сало свиняче (бокове), без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 19923,28 кг. Дата виготовлення: 08.09.2021р. Режим зберігання і перевезення при температурі мінус 18 градусів Цельсія. Виробник: Vion ОСОБА_2 (маркування-клеймо: NL 61 EG), Нідерланди. Країна виробництва Нідерланди (NL) ;

Товар №3 ,,Сало свиняче (бокове), без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20064,30 кг. Дата виготовлення: 08.09.2021р. Режим зберігання і перевезення при температурі мінус 18 градусів Цельсія. Виробник: Vion Boxtel B.V. (маркування-клеймо: NL 61 EG), Нідерланди. Країна виробництва Нідерланди (NL) .

Для підтвердження дійсної митної вартості товару позивачем у відповідності до ст. 53 МК України було подано: - щодо Товару №1 (сертифікат якості від 21 грудня 2021 року, рахунок-фактура № від 21 грудня 2021 року, автотранспортна накладна від 21 грудня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №232795104 від 21 грудня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка транспортних витрат № б/н від 23.12.2021, прейскурант (прайс-лист) від виробника товару від 15 грудня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29 жовтня 2021 року, договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення договір-заявка №1083-О від 17 грудня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і зборами доходів та зборів, декларація-інвойс № від 21 грудня 2021 року, складена уповноваженим експортером, копія митної декларації країни відправлення MRN 21NLKXGBY0QRHWD55 від 21 грудня 2021 року);

- щодо Товару №2 (сертифікат якості від 27 грудня 2021 року, рахунок-фактура № від 27 грудня 2021 року, автотранспортна накладна від 27 грудня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №233175462 від 27 грудня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка транспортних витрат № б/н від 29 грудня 2021 року, прейскурант (прайс-лист) від виробника товару № б/н від 23 грудня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29 жовтня 2021 року, договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення - №1090-О від 20 грудня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і зборами доходів та зборів, декларація-інвойс № від 23 грудня 2021 року, складена уповноваженим експортером, копія митної декларації країни відправлення MRN 21NLKXOOM8AXGNWD58 від 27 грудня 2021 року);

- щодо товару №3 (сертифікат якості від 29 грудня 2021 року, рахунок-фактура № від 27 грудня 2021 року, автотранспортна накладна від 27 грудня 2021 року, сертифікат якості від 27 грудня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №233172071 від 27 грудня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка транспортних витрат № б/н від 29 грудня 2021 року, договір (контракт) про перевезення договір-заявка №1091-О від 20 грудня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29 жовтня 2021 року, договір про надання послуг митного брокера, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і зборами доходів та зборів, декларація-інвойс № від 27 грудня 2021 року, складена уповноваженим (схваленим) експортером, копія митної декларації країни відправлення MRN 21NLKXONO8ARGMWD57 від 27 грудня 2021 року).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а саме:

1) за МД №UА209160/2021/016020 від 23 грудня 2021 року до митного оформлення заявлено товар ,,Cutting fat Сало бокове свиняче заморожене за ціною 0,73 Євро за кг на умовах поставки FCA- Asten. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. 2) за МД №UА209160/2021/016208 від 29 грудня 2021 року до митного оформлення заявлено товар ,,Cutting fat Сало бокове свиняче заморожене за ціною 0,73 Євро за кг на умовах поставки FCA- Asten. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: - витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 ,,Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати.

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.12.2021 № 07/12 та договір про перевезення від 17.12.2021, договір-заявка №1083-О не містять всіх відомостей про такі витрати, а саме - відомостей про страхування. Дані документи містять відомості про суму витрат лише до місця розмитнення, яким зазначено м. Червоноград, що не відповідає інформації у графі №3 автотранспортної накладної CMR від 21.12.2021 № б/н, де зазначено місце розвантаження м. Луцьк, та інформації у міжнародному ветеринарному сертифікаті від 21.12.2021 №232795104, у якому зазначено місце призначення м. Київ, що викликає сумніви у достовірності та повноті заявлених витрат на перевезення оцінюваного товару.

До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, відповідно до вимог п. 2 ст. 53 МК України, хоча в рахунку-фактурі (інвойсі) від 21.12.2021 № зазначено, що термін оплати - 1 день. У даному рахунку відсутні реквізити контракту купівлі-продажу, та у графі ,,умови поставки відсутні відомості про місце поставки товару, що суттєво для правильності визначення митної вартості товару на заявлених умовах поставки- NL. За умовами зовнішньоекономічного договору від 29.10.2021 № 29102021 розділом 1 ,,Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті, зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2 договору також визначено, що у такому Інвойсі Сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. Весь вказаний в Інвойсі товар поставляється партіями, у яких ціна товару може змінюватись, але не перевищувати погоджену вартість в Інвойсі. До митного оформлення такий документ не надавався. Розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи, подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару.

Таким чином, на думку митного органу, відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Розділом 6 даного договору передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах згідно Проформи Інвойсів (до митного оформлення не подано). Прайс-лист від 15.12.2021 №б/н містить лише інформацію по позиціях товару, які зазначено у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Vion ОСОБА_2 , а відправником Vion Food International B.V., та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). До митного оформлення Komunikat ІЕ599-документ підтвердження вивозу не надавався.

2) за МД №UА209160/2021/016208 від 29 грудня 2021 року до митного оформлення заявлено товар ,,Cutting fat Сало бокове свиняче заморожене за ціною 0,73 Євро за кг на умовах поставки FCA- Asten. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: - витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 ,,Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Такий рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення не надано, а договір про перевезення від 20.12.2021, договір-заявка №1090-О не містять всіх відомостей про такі витрати, а саме відомостей про страхування. Дані документи містять відомості про суму витрат лише до місця розмитнення, яким зазначено м. Червоноград, що не відповідає інформації у графі №3 автотранспортної накладної CMR від 27.12.2021 № б/н, де зазначено місце розвантаження м. Луцьк, та інформації у міжнародному ветеринарному сертифікаті від 27.12.2021 №233175462, у якому зазначено місце призначення м. Київ, що викликає сумніви у достовірності та повноті заявлених витрат на перевезення оцінюваного товару.

До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, відповідно до вимог п. 2 ст. 53 МК України, хоча в рахунку-фактурі (інвойсі) від 27.12.2021 № зазначено, що термін оплати - 1 день. У даному рахунку відсутні реквізити контракту купівлі-продажу, та у графі ,,умови поставки відсутні відомості про місце поставки товару, що суттєво для правильності визначення митної вартості товару на заявлених умовах поставки- NL. За умовами зовнішньоекономічного договору від 29.10.2021 № 29102021 розділом 1 ,,Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті, зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2 договору також визначено, що у такому Інвойсі Сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. Весь вказаний в Інвойсі товар поставляється партіями, у яких ціна товару може змінюватись, але не перевищувати погоджену вартість в Інвойсі. До митного оформлення такий документ не надавався. Розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи, подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару.

Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Розділом 6 даного договору передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах згідно Проформи Інвойсів (до митного оформлення не подано). Прайс-лист від 23.12.2021 №б/н містить лише інформацію по позиціях товару, які зазначено у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Vion ОСОБА_2 , а відправником Vion Food International B.V., та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). До митного оформлення Komunikat ІЕ599 - документ підтвердження вивозу не надавався.

3) за МД №UА209160/2021/016209 від 29 грудня 2021 року до митного оформлення заявлено товар ,,Cutting fat Сало бокове свиняче заморожене за ціною 0,73 Євро за кг на умовах поставки FCA- Asten. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: - витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 ,,Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Такий рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення не надано, а договір про перевезення від 20.12.2021, договір-заявка №1091-О не містять всіх відомостей про такі витрати, а саме відомостей про страхування. Дані документи містять відомості про суму витрат лише до місця розмитнення, яким зазначено м. Червоноград, що не відповідає інформації у графі №3 автотранспортної накладної CMR від 27.12.2021 № б/н, де зазначено місце розвантаження м. Луцьк, та інформації у міжнародному ветеринарному сертифікаті від 27.12.2021 №233172071, у якому зазначено місце призначення м. Київ, що викликає сумніви у достовірності та повноті заявлених витрат на перевезення оцінюваного товару.

До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, відповідно до вимог п. 2 ст. 53 МК України, хоча в рахунку-фактурі (інвойсі) від 27.12.2021 № зазначено, що термін оплати - 1 день. У даному рахунку відсутні реквізити контракту купівлі-продажу, та у графі ,,умови поставки відсутні відомості про місце поставки товару, що суттєво для правильності визначення митної вартості товару на заявлених умовах поставки- NL. За умовами зовнішньоекономічного договору від 29.10.2021 № 29102021 розділом 1 ,,Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті, зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2 договору також визначено, що у такому Інвойсі Сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. Весь вказаний в Інвойсі товар поставляється партіями, у яких ціна товару може змінюватись, але не перевищувати погоджену вартість в Інвойсі. До митного оформлення такий документ не надавався. Розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи, подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару.

Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Розділом 6 даного договору передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах згідно Проформи Інвойсів (до митного оформлення не подано). Прайс-лист від 23.12.2021 №б/н містить лише інформацію по позиціях товару, які зазначено у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Vion ОСОБА_2 , а відправником Vion Food International B.V., та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). До митного оформлення Komunikat ІЕ599 - документ підтвердження вивозу не надавався.

Декларанту у всіх випадках надіслані митним органом вимоги про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості, а саме: додатки (Інвойс, Проформу-інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій третій статті 53 МК України, Львівська митниця прийняла оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів від 23 грудня 2021 року №UA209000/2021/700244/2, від 29 грудня 2021 року №UA209000/2021/700250/2, №UA209000/2021/700251/2 та сформувала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2021/000355, № UA209160/2021/000361, № UA209160/2021/000362.

У графі 33 рішень вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом 2ґ згідно зі статтею 64 МК України. Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статті 57 МК України з декларантом проведена консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували ціни, надані в рамках Меморандуму Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції від 28.09.2021, а також МД від 08.11.2021 № UA205140/2021/86524, де митна вартість такого товару становить 1,00 дол. США за кг.

Так, згідно з графою 30 рішень про коригування митної вартості митним органом було визначено митну вартість товарів: Товар №1 - за ціною 16911,91 євро, замість 13957,82 євро, як вказано у митній декларації; Товар №2 - за ціною 17586,28 євро., замість 14543,99 євро; Товар №3 - за ціною - 17710,76 євро, замість 14646,94 євро.

З метою митного оформлення та випуску товарів у вільний обіг декларантом було подано нові МД №UA209160/2021/016041 від 23.12.2021, №UA209160/2021/016222, №UA209160/2021/016221 від 29.12.2021.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товару, ТзОВ ,,Фудлайф Плюс звернулось з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

При цьому, суд зазначив, що митний орган не навів доказів того, що подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Поряд з цим, використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскарженому рішенню суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини першої статті 24 Митного кодексу України визначено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Частиною першою статті 29 Митного кодексу України передбачено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами 5, 6 статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статті 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частини 1статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частин 2, 3 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Приписами частини 7 статті 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Матеріали справи свідчать, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: ,,Сало свиняче (бокове), без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною.

Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, та у зв`язку із відмовою надати додаткові документи, а саме: додатки (Інвойс, Проформу-інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що при ввезенні Товару №1, Товару №2, Товару №3, на митну територію застосовувались умови поставки Інкотермс(Free Carrier - Франко перевізник). Згідно з умовами FCA відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві.

В оскаржуваних рішеннях митний орган посилається на відсутність у поданих інвойсах (рахунках-фактурах) реквізитів контракту купівлі-продажу та відомостей про місце поставки товару, що суттєво для правильності визначення митної вартості товару на заявлених умовах поставки- NL.

Колегія суддів визнає слушними доводи суду першої інстанції про те, що відсутність в інвойсах реквізитів контракту купівлі-продажу не позбавляє можливості перевірити, з урахуванням поданого зовнішньоекономічного контракту №29102021 від 29 жовтня 2021 року умови поставки товару на підставі інформації, зазначеної в таких інвойсах. Зокрема, подані інвойси № від 21 грудня 2021 року, № від 27 грудня 2021 року, № від 27 грудня 2021 року містять інформацію про поставку товару на умовах FCA та терміни оплати за поставлений товар, де зазначено 1 день, тобто оплата здійснюється по факту поставки протягом 1 дня. Відсутність в інвойсах відомостей про місце поставки товару також не позбавляє можливості його визначити на підставі інших документів, поданих декларантом. Зокрема, місце поставки (передачі (відвантаження) товару перевізнику) визначено у міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) від 21 грудня 2021 року та від 27 грудня 2021 року, де вказано місто Asten (Нідерланди), що узгоджується з іншими документами, поданими декларантом. Відтак, твердження відповідача про неможливість перевірити правильність визначення митної вартості товару на заявлених умовах поставкисуд вважає безпідставними.

Доводи відповідача про ненадання митному органу інвойсів спростовуються також наданими декларантом на підтвердження ціни товару інвойсами (рахунки-фактури) № від 21 грудня 2021 року, № від 27 грудня 2021 року, № від 27 грудня 2021 року, де вказано, крім іншого, назва, загальна кількість та вартість товару. Крім того, Розділом 2 договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Тобто, в ціну товару продавець включив вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб.

Таким чином, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрат на навантаження, транспортування, страхування, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Тому вимога митниці про надання розрахунку таких складових вартості товару є безпідставною, оскільки числові значення таких складових ціни товару визначаються продавцем товару самостійно, з урахуванням умов та обсягів поставки товару конкретному покупцю. А це, в свою чергу, спростовує твердження відповідача про те, що відомості складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, оскільки декларант надав митниці належні документи, що підтверджують ціну товару, яка визначена в інвойсах.

Суд також аргументовано відхилив твердження митного органу про не надання до митного оформлення проформ-інвойсів, на умовах яких здійснюється оплата товару, оскільки при ввезенні Товару №1, Товару №2, Товару №3 на митну територію України до кожної із поставок подавались рахунки-фактури (інвойси), в яких ідентифікуються експортер (продавець товарів) та отримувач (покупець).

Окрім цього, у зазначених правовідносинах не мала місце передплата за товар, а післяплата, про що зазначено в інвойсах, тому не було необхідності в оформленні проформи-інвойса, а відразу виставлялися рахунки-фактури (інвойси) як документи, що містять повну інформацію про товар та всі характеристики зовнішньоекономічних операцій.

Також вірними є висновки суду першої інстанції про безпідставність посилання відповідача на недоліки поданих декларантом прайс-листів виробника товару, оскільки прайс-листи оформлені для широкого кола осіб та не містять конкретного адресата, а відтак, не визначають конкретні умови поставки та кінцеву ціну товару для кожного покупця.

Суд першої інстанції також ретельно дослідив документи, що підтверджує вартість перевезення товару: довідки про транспортні витрати № б/н від 23 грудня 2021 року, № б/н від 29 грудня 2021 року, № б/н від 29 грудня 2021 року; договори-заявки №1083-О від 17 грудня 2021 року, №1090-О від 20 грудня 2021 року, №1091-О від 20 грудня 2021 року; рахунок-фактура № 07/12 від 23 грудня 2021 року та встановив, що ці документи не містять суперечностей щодо вартості перевезення товарів від місця їх завантаження (міста Asten (Нідерланди)) до митного кордону України (м/п Краківець, м/п Рава-Руська).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність вимог митниці про надання доказів оплати попередніх аналогічних поставок та про надання страхових документів, оскільки такі докази не стосуються спірного декларування, а навантажувальні роботи проводилися за рахунок відправника, страхування вантажу не проводилось.

Відповідач не вказав та не обґрунтував, з якою метою були витребувані виписки з бухгалтерської документації та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально, а тому суд мотивовано відхилив такі доводи відповідача.

Колегія суддів визнає також вірними висновки суду першої інстанції про те, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак, не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Тому твердження відповідача про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини є безпідставними.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла переконання щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані ТзОВ ,,Фудлайф Плюсдокументи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки подані декларантом митному органу документи надавали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору, тобто за основним методом, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів підлягають скасуванню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 7 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вимоги наведених нормативно-правових актів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з врахуванням предмету спору, незначної складності справи на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Вказана сума, на думку апеляційного суду, є співмірною та відповідає приписам ч.5 ст. 134 КАС України .

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від12 вересня 2022 року у справі № 140/4494/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 10.02.2023.