Справа № ЗД/620/4/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року № ЗД/620/4/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 до Чернігівського окружного адміністративного суду про забезпечення доказів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення доказів, в якій просить забезпечити доказ допитом свідків - помічника судді Горницьку Н. та секретаря судді Якуш І. по справі №620/4299/18 щодо довідки розрахунку, яка містить підтвердження про розрахунок з ОСОБА_1 за неотримане речове майно та здійснення виплат за період з 2004 по 2009 рік включно, відповідно до рішення від 11.03.2019.

Розпорядженням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 заяву (провадження № ЗД/620/4/22) ОСОБА_1 про забезпечення доказів від 13.12.2022, в якій відповідачем визначено Чернігівський окружний адміністративний суд передано до Шостого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2022 визначено територіальну підсудність адміністративної справи №ЗД/620/4/22 за заявою ОСОБА_1 до Чернігівського окружного адміністративного суду про забезпечення доказів - Київському окружному адміністративному суду.

08.02.2023 адміністративна справа №ЗД/620/4/22 за заявою ОСОБА_1 до Чернігівського окружного адміністративного суду про забезпечення доказів надійшла на адресу Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу була передана судді Василенко Г.Ю.

Дослідивши подану заяву, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до частин першої, другої статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

ОСОБА_1 не надано документів, що підтверджують відмову суб`єкта, який, на думку заявника, володіє вказаним доказом, надати на вимогу такий доказ та не вказані обставини, для доказування яких необхідний доказ в межах даної справи.

Як вбачається із заяви заявника, він ніколи не бачив довідку - розрахунок про нарахування компенсації за не отримане речове майно, що належить до видачі та також при ознайомленні з матеріалами справи №620/4299/19 не знайшов цю довідку - розрахунок про нарахування компенсації за не отримане речове майно, що належить до видачі, про яку зазначає Чернігівський окружний адміністративний суд в своєму рішенні та яку у межах даного провадження просить забезпечити заявник.

Слід зазначити, що інститут забезпечення доказів по справі спрямований на забезпечення нормального здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які під час судового розгляду справи можуть зробити неможливим або ускладненим надання таких доказів.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Тобто такий доказ повинен існувати, а не підлягає створенню на виконання цієї ухвали суду.

Суд також звертає увагу на те, що частиною другою статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за подання до суду заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову судовий збір становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481,00 гривня.

Отже, з вищенаведених норм убачається, що сума судового збору, яка підлягає сплати за подання позивачем заяви про забезпечення доказів, становить 744,30 грн. (0,3 х 2481,00 грн.).

Водночас, позивачем до заяви про забезпечення доказів не додано доказів сплати судового збору у вказаному вище розмірі.

При цьому, щодо посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином для звільнення від сплати судового збору за вказаним пунктом обов`язковою умовою є не лише наявність у особи особливого статусу (військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори), але й спірні правовідносини у справі мають бути пов`язані з виконанням такою особою військового обов`язку, або під час виконання службових обов`язків.

Водночас, як вбачається із суб`єктного складу учасників процесу, предмет спору у даній справі не пов`язаний з виконанням заявником військового або службових обов`язків.

Наведені обставини вказують на невідповідність заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до частини третьої статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 116, 160, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня отримання (вручення) ухвали про залишення заяви про забезпечення доказів (або її тексту) заявнику необхідно усунути недоліки, а саме:

- надати заяву про уточнення прохальної частини заяви про забезпечення доказів із обов`язковим зазначенням ідентифікуючих ознак доказу, зокрема дати та номеру довідки розрахунку, яка містить підтвердження про розрахунок з ОСОБА_1 за неотримане речове майно та здійснення виплат за період з 2004 по 2009 рік включно, назви органу, що її видав;

- надати докази що підтверджують відмову Чернігівського окружного адміністративного суду, який, на думку заявника, володіє вказаним доказом, надати на вимогу заявника довідку, яка є предметом заяви про забезпечення доказів;

- надати докази сплати судового збору у розмірі 744,30 грн. за подання заяви про забезпечення доказів, поданої до подання позовної заяви (оригінал платіжного документу).

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Василенко Г.Ю.