Справа № 240/40599/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/40599/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ), в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії в зв`язку з втратою годувальника, після смерті чоловіка, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію в зв`язку з втратою годувальника з часу звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що у зв`язку зі смертю чоловіка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак відповідач відмовив у переведенні на інший вид пенсії, незважаючи на те, що були надані підтверджуючі документи про перебування на утриманні померлого (а.с. 1, 2).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

23.05.2022 до Житомирського окружного адміністративного суду за вх. №23244/22 надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні. У відзиві зазначено про те, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії, не додавши до заяви документи, які підтверджують те, що позивач втратила джерело засобів до існування (а.с. 6, 7).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV), Законом України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон України №2262-XII), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок призначення (перерахунку) пенсій №22-1).

Згідно матеріалів справи позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що сторони не заперечують.

Позивач ОСОБА_1 була одружена з ОСОБА_2 , підтвердженням чого є свідоцтво про одруження (а.с. 8).

Чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 року, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

У вересні 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки її пенсія була значно меншою ніж пенсія чоловіка.

Заява позивача не долучена відповідачем до матеріалів справи.

19.10.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом повідомило ОСОБА_1 про відмову у переведенні на інший вид пенсії. Підставою відмови, з посиланням на пункт 2.11 Порядок призначення (перерахунку) пенсій №22-1, слугувало те, що позивач не надала інформацію про те, що вона втратила джерело засобів до існування (а.с. 6, 7).

У відзиві представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з посиланням на статтю 45 Закону України №1058-IV зазначає про те, що призначення позивачу пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, з дня звернення є безпідставним, оскільки позивач вже перебувала на пенсії та отримувала пенсію за віком.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Однак, до матеріалів справи представником відповідача, у порушення положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не було додано заяву ОСОБА_1 , отже суд вважає недоведеними обставини на які посилається представник позивача.

Окрім того, суд акцентує увагу на тому, що наведені обставини не були причиною відмови у переведенні з одного виду пенсії на інший, а причиною відмови слугувало те, що позивач не надала інформацію про те, що вона втратила джерело засобів до існування (а.с. 6, 7).

Отже, вирішуючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону України №2262-XII встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

У частині 1, 2 статті 31 Закону України №2262-XII зазначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, непрацездатна дружина, в разі втрати годувальника, та яка отримувала будь яку пенсію, має право перейти на нову пенсію за її бажанням, при цьому пенсія, яку отримує така особа, не розглядається Законом України №2262-XII як джерело засобів до існування, яке впливає на можливість переходу з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до пункту 2.11 розділу II Порядку призначення (перерахунку) пенсій №22-1, у редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 додала до своєї заяви довідку Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськ житло сервіс" від 26.08.2021 №1323 про те, що ОСОБА_1 проживала постійно разом із чоловіком ОСОБА_2 , вели спільне господарство (а.с. 10); та акт обстеження матеріально-побутових умов від 26.08.2021 (а.с. 11).

Отже, ОСОБА_1 факт перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , у розумінні пункту 2.11 розділу II Порядку призначення (перерахунку) пенсій №22-1.

Зі смертю чоловіка позивач втратила джерело засобів до існування.

Таким чином заява ОСОБА_1 мала бути задоволена, а позивача переведено з пенсії за віком на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з чим суд задовольняє позов частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягує судові витрати із відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 139, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, з дня подання заяви.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 908,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін