Справа № 160/19852/22
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Парненко В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови,-
13.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500390/2022/000010/2 від 10.11.2022;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 від 10.11.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, необґрунтовано визначення митної вартості товару за попередніми методами. Митниця у своїх рішеннях вказує, що рівень митної вартості товарів, що ввозяться позивачем, більший за наявною у митниці інформацією, проте в рішеннях відсутня інформація, що за наведеною відповідачем митною декларацією відбулось митне оформлення такого ж самого товару. У зв`язку з чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування рішення та картки відмови, які звернуті до оскарження.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 позовну заяву залишено без руху.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
12.01.2023 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування своєї правової позиції зазначив, що під час митного оформлення в інспектора виник сумнів в заявлених відомостях декларантом, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не було подано ряд документів на підтвердження заявленої митної вартості, що в свою чергу свідчить про заявлення декларантом неповних даних, а також не всіх складових митної вартості. В даному випадку були наявні розбіжності в числових значеннях, а також не підтверджено числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МК України, п.6 ст.54 МК України. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
24.01.2023 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву з викладенням правової позиції, що є аналогічною до позиції, викладеної в позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 01.08.2022 ТОВ «АВ метал груп» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією Eregli Demir ve Celik Fabrikalari T.A.S. (Туреччина) (Продавець) рамковий договір купівлі-продажу № ОММ.22.043 на поставку товару на умовах, викладених в цьому договорі, у додатках до договору та в окремих рахунках-проформах.
Відповідно до п. 2.1 договору відпускна ціна товару вказана в кожному рахунку-проформі. Ціна дійсна протягом періоду, зазначеного в такому рахунку-проформі.
В додатку 1 до договору купівлі-продажу визначено умови поставки за «Інкотермс 2020 СFR FO поставка до вказаного порту призначення (або до узгодженого пункту, якщо такий є, у вказаному порту призначення), як зазначено в рахунку-проформі.
В додатку 2 до договору купівлі-продажу визначено умови і порядок оплати, а саме платіж здійснюється двома частинами: 20% від загальної суми сплачується протягом п`яти робочих днів після отримання підписаних рахунків-проформ, решта 80% сплачується не пізніше, чим протягом п`яти робочих днів перед кожним навантаженням.
- рамковий договір купівлі-продажу № ОММ.22.043 від 01.08.2022 (Контракт) з Додатками № 1, № 2, №3;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 181 від 09.08.2022;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 183 від 12.08.2022;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 185 від 15.08.2022;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 199 від 23.08.2022;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 200 від 24.08.2022;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 203 від 25.08.2022;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 216 від 20.09.2022;
- рахунок (payment request) б/н від 16.09.2022;
- лист продавця від 21.10.2022 щодо оплати за товар;
- коносамент (bill of lading) № 2 від 06.10.2022;
- коносамент (bill of lading) № 1 від 22.10.2022;
- пакувальний лист (packing list) від 06.10.2022;
- вантажна відомість (cargo manifest) від 22.10.2022;
- пакувальний лист (packing list) UDP С 407 від 22.10.2022;
- фактура-інвойс (factura invoice) № BBS22-311 від 17.10.2022 про транспортно-експедиційні послуги;
- рахунок-фактура (freight invoice) від 25.10.2022 про надання транспортно-експедиційних послуг;
- букінг-нота на перевезення вантажу № KFO/221011-494 від 11.10.2022;
- розрахунок витрат на експедирування вантажу та перевантажувальні роботи № 1 від 31.10.2022;
- банківський платіжний документ (оплата за рахунком № BBS22-311 від 17.10.2022) від 21.10.2022;
- банківський платіжний документ (плата фрахту за рахунком від 25.10.2022) від 27.10.2022;
- копія митної декларації країни відправлення № 22310600ЕХ0002009 від 30.09.2022;
- сертифікат про походження № V 0934973 від 07.10.2022;
- сертифікати якості - 32 шт.;
- генеральний акт № 32 від 03.11.2022;
- висновок експерта по вартісні характеристики товару № ГО-754 від 01.11.2022.
- контракт № ОММ.22.043 від 01.08.2022 містить різні шрифти, має ознаки друку (сканування) на різних пристроях;
- до митного оформлення надано інвойс та коносамент без відміток митниці;
- у платіжному дорученні від 21.09.2022 № 216 відсутнє посилання на проформу-інвойс;
В процесі консультування, митний орган просив надати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здіснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 МК України; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додатково до статті 254 МК України офіційно завірений переклад зовнішньоекономічного договору № ОММ.22.043 від 01.08.2022 та доповнень до нього, у зв`язку з тим, що контракт та доповнення до нього укладені лише англійською мовою.
Позивачем було надано пояснення (лист. вих. № 10/1 від 10.11.2022) та додаткові документи, що були надіслані на електронну скриньку митниці А141.EPD в програмі MD Declaration.
Позивач в поясненнях зазначив, що конкретний вид та розмір шрифту, спосіб сканування зовнішньоекономічного договору не регламентується чинним законодавством України, а тому контракт № ОММ.22.043 від 01.08.2022 може містити різні шрифти.
Використання різних шрифтів та виготовлення документу на різних пристроях не є беззастережним свідченням недійсності контракту або його підробки.
Окрім того, вказуючи на цей факт, відповідач визначає використання різних шрифтів в контракті підставою для коригування митної вартості товарів позивача. Але це не може бути належним доказом на підтвердження правомірності прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості, адже такі неточності в тексті контракту не свідчать про неправильні числові значення складників митної вартості товарів, а лише можуть бути зумовлені особливостями виготовлення документів компанією-нерезидентом, з якою укладено відповідний контракт.
Додатково на запит митниці позивач надав такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації імпортера № 04/11/01 від 04.11.2022; офіційно завірений переклад митної декларації країни відправлення українською мовою; офіційно завірений переклад українською мовою зовнішньоекономічного договору № ОММ.22.043 від 01.08.2022 з додатками; комерційні пропозиції продавця (підтвердження від 10.11.2022); лист імпортера № 09/11/1 від 09.11.2022 щодо відсутності страхування; інформацію біржових організацій щодо вартості сировини.
10.11.2022 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 та рішення про коригування митної вартості товару № UA500390/2022/000010/2, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до графи 30 оскаржуваного рішення відкоригована вартість товару-1 за одиницю склала 0,87 дол. США, товару-2 за одиницю склала 0,84 дол. США, товару-3 за одиницю склала 0,84 дол. США.
Не погодившись з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
- контракт № OMM.22.043 від 01.08.2022 містить різні шрифти, має ознаки друку (сканування) на різних пристроях;
- до митного оформлення надано інвойс та коносамент без відміток митниці;
- у платіжному дорученні від 21.09.2022 №216 відсутнє посилання на проформу-інвойс;
Стосовно наведених доводів митниці, суд зазначає наступне.
Щодо твердження про те, що контракт № OMM.22.043 від 01.08.2022 містить різні шрифти, має ознаки друку (сканування) на різних пристроях, суд вважає, що вищенаведені невідповідності не впливають на митну вартість задекларованого товару.
Наявність різного шрифту жодним чином не впливає на митну вартість задекларованого товару ще й з тих підстав, що наведений контракт не містить ціни поставки, а лише має відсилочні тезиси на рахунки-проформи, на підставі яких має здійснюватись поставка товару.
Стосовно того, що до митного оформлення надано інвойс та коносамент без відміток митниці, суд зазначає, що відповідно до п. 3.11 Порядку
виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Міністерством фінансів України від 09.10.2012 №1066, при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення два примірники витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення.
Пунктом 3.18 Порядку визначено, що при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися прохідним транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення контрольний талон та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення. Посадові особи митниці призначення виконують митні формальності згідно з пунктами 4.5-4.9 розділу IV цього Порядку.
Судом проаналізовані наявні у митниці та додані до відзиву інвойс та коносамент, встановлено, що вони дійсно не містять відміток митниці відправлення.
Позивач стверджує, що ним подані оригінали з відмітками 04.11.2022, однак жодних доказів подання відповідних документів не надає, долучені до матеріалів справи документи підтверджують доводи митниці стосовно відсутності відміток митниці відправлення.
Отже, доводи митниці в цій частині є обгрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.
При здійсненні аналізу поданих позивачем до митного оформлення документів встановлено наявність неточностей в частині номерів інвойсів-проформ, вказаних відповідачем.
Відтак, надані позивачем листи за вих. №09/11-2 від 09.11.2022 та за вих. №10/1 від 10.11.2022 жодним чином не усувають встановлених митницею розбіжностей, а тому доводи відповідача в цій частині є обгрунтованими.
Стосовно доводів митниці про те, що у платіжному дорученні від 21.09.2022 №216 відсутнє посилання на проформу-інвойс, суд зазначає наступне.
Інвойс в міжнародній практиці це документ, який надає продавець покупцеві, та який містить перелік товарів, послуг, їх кількість і ціну, по якій вони поставлені покупцеві, особливості товару (колір, вага тощо), умови поставки та відомості про відправника та одержувача.
На підтвердження визначеної вартості оплати за товар позивачем подані платіжні доручення в іноземній валюті № 181 від 09.08.2022; № 183 від 12.08.2022; № 185 від 15.08.2022; № 199 від 23.08.2022; № 200 від 24.08.2022; № 203 від 25.08.2022; № 216 від 20.09.2022.
З аналізу платіжного доручення № 216 від 20.09.2022 встановлено, що воно не містить посилання на проформу-інвойс, відповідно до якої здійснена оплата. Суд враховує, що призначення платежу містить посилання на контракт, однак, враховуючи декларування трьох видів товарів за різними проформами-інвойсами, та оплату за такі товари декількома на кожну проформу-інвойс платіжними дорученнями, платіжне доручення № 216 від 20.09.2022 не конкретизує, за яку саме операцію з поставки товарів було здійснено оплату.
Позивачем під час консультування було повідомлено митний орган про те, що загальна фактурна вартість партії товару, яка фактично прибула в порт Рені за коносаментом № 1 від 22.10.2022 і яка декларується, складається із вартості товару, зазначеного в навантажувальних листах (Loading lists) від 24.10.2022 та становить 1 119 154,60 доларів США.
Суд зазначає, що навантажувальний лист це документ, який підтверджує проведення навантажувально-розвантажувальних робіт між замовником перевезення та компанією-перевізником або навантажувачем товару.
Документами, які підтверджують поставку товару від продавця до покупця та його митну вартість є проформи-інвойси, визначена в яких загальна вартість поставленого товару не відповідає загальній вартості партії товару.
Стосовно доводів митниці про відсутність посилання на марку сталі в проформах-інвойсах, позивачем вказано, що до митного оформлення подані технічні специфікації до проформ-інвойсів, які містять інформацію щодо марки сталі товару, а також висновок про вартісні характеристики товару №ГО-754 від 01.11.2022.
Вказане оформлення зовнішньоекономічної операції відповідає п. 1.2 рамкового договору купівлі-продажу від 01.08.2022 №ОММ.22.043, відповідно до якого «технічні спеціфікації» складаються та підписуються разом з відповідним рахунком-проформою або після нього.
Отже, суд не погоджується з доводами митниці в частині відсутності посилання в рахунках-проформах на марку сталі.
Враховуючи результати здійсненого аналізу документів митного оформлення відповідно до частини 9 статті 55 МК України, відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, судом підтверджені висновки Одеської митниці, викладені в рішенні № UA500390/2022/000010/2 від 10.11.2022 про коригування митної вартості товарів.
За неможливості підтвердження мимтної вартості поставленого позивачем товару за ціною договору, відповідачем правомірно застосовано резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України за наявною у митниці ціною поставки подібних товарів.
Відтак, судом підтверджено правомірність рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці № UA500390/2022/000010/2 від 10.11.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 від 10.11.2022.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати за подачу позову до суду розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С.Парненко