Справа № 320/2879/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову
13 лютого 2023 року справа 320/2879/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в перегляді постанови військово- лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512;

- зобов`язати Центральну медичну (військово-лікарську) комісію Міністерства внутрішніх справ України здійснити перегляд постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, за результатами перегляду винести відповідну постанову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд зупинити дію постанови військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Вказану заяву було передано судді Кушновій А.О. для розгляду 10.02.2023.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення заінтересованих сторін та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, отже розгляд такої заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивачем вказано на те, що постановою військово-лікарської комісії А0206 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 старшого сержанта ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби без направлення на стаціонарне обстеження та лікування з подальшим визначенням ступеню придатності до військової служби, незважаючи на встановлену медичними документами необхідність оперативного лікування правого колінного суглобу (артроскопія) та вимоги ст. 61 Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, відповідно до якої постанова про придатність до військової служби в разі захворювань кісток та суглобів приймається після стаціонарного обстеження та лікування.

На думку позивача, постанова військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 та рішення Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ України про відмову в перегляді та скасуванні постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 16.11.2022 №3512 прийняті з порушенням норм Положення про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а необхідність оперативного лікування правого колінного суглобу ОСОБА_1 підтверджена відповідними медичними документами.

Позивач зазначає, що враховуючи стан здоров`я ОСОБА_1 , тяжкість встановленого ОСОБА_1 діагнозу, постійні навантаження на правий колінний суглоб та необхідність оперативного лікування, дія постанови військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512, якою встановлено придатність до військової служби без направлення на лікування, в умовах несення військової служби може призвести до суттєвого погіршення здоров`я, інвалідності та навіть смерті ОСОБА_1 Навіть біг по полігону без обмундирування, а це додаткові двадцять два кілометри ваги, викликають нестерпний біль та погіршують стан здоров`я. Саме через постанову військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 про придатність до військової служби ОСОБА_1 досі не направлено на лікування. Зазначена постанова нівелює повідомлення ОСОБА_1 військового командування про наявність захворювання та необхідність направлення на лікування.

Отже, як вказує позивач існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також те, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов висновку, що доводи заяви про забезпечення адміністративного позову фактично зводяться до не погодження з діями Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в перегляді постанови військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512.

При цьому суд зауважує, що предметом судового розгляду у справі не є постанова військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512.

Суд зазначає, що правомірність та оцінка оскаржуваних дій Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в перегляді постанови військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про її оскарження та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Поряд з цим, задоволення вимог цієї заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є неприпустимим.

Жодних доказів, у розумінні статей 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

Водночас суд наголошує, що порушене право заявника буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде встановлено судом під час розгляду справи по суті.

Також суд акцентує увагу на тому, що предметом судового розгляду у даній справі не є постанова військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512, а тому вимога заяви про забезпечення позову про зупинення дії постанови військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі не узгоджується із предметом судового розгляду у даній справі.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову про зупинення дії постанови військово-лікарської комісії частини НОМЕР_1 у формі Довідки військово-лікарської комісії від 16.11.2022 №3512 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 30.12.2022, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали суду складено та підписано 13.02.2023.

Суддя Кушнова А.О.