Справа № 522/16533/22-Е
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/69/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кулябко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До суду через підсистему Електронний Суд 07.12.2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.11.2022 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Матєуш Є.О. була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії ОДП 0355317 від 22.11.2022 року. Відповідно до даної постанови водій транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , 22.11.2022 року на вул. Старосінна площа, 2 в м.Одесі здійснив зупинку, стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимогу дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Заявник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував та на місці зупинки відсутній вищевказаний дорожній знак.

За таких обставин, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ОДП 0355317 від 22.11.2022 року, винесену інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Матєуш Є.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., а провадження по справі закрити.

Матеріали позову були передані судді 08.12.2022 року.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 19.12.2022 року.

Зазначену заяву про усунення недоліків суддя отримала 20.12.2022 року.

Ухвалою суду від 22.12.2022 року провадження у справі відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 27.12.2022 року.

У судове засідання 27.12.2022 року сторони не з`явилися, позивач ОСОБА_1 на електрону адресу суду надав заяву, в якій просив розглядати за його відсутністю. Представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти, з метою надання часу для підготовки відзиву.

Розгляд справи відкладено на 26.01.2023 року.

У зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду, розгляд справи призначений на 26.01.2023 року було відкладено на 08.02.2023 року.

У судове засідання 08.02.2023 року сторони не з`явилися, представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти, з метою надання часу для підготовки відзиву.

Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

У зв`язку з тим, що зазначене клопотання є повторним, суд не вбачає можливим відкладати розгляд справи, крім того розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м.Одеси, періодичним включенням світла та незначний проміжок часу, під час якого суддею в залі судових засідань розглядались справи, повний текст судового рішення виготовлено 13.02.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.11 2022 року о 15 год. 16 хв. за адресою: м.Одеса, Старосінна площа, 2, інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Матєуш Є.О. було виявлено порушення водієм транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» п.33.3 ПДР, а саме здійснено зупинку за адресою: м.Одеса, Старосінна площа, 2, у зв`язку з чим постановою серії ОДП 0355317 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до даної постанови 22.11.2022 року транспортний засіб Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме: м.Одеса, пл.Старосінна, 2, чим порушено вимогу дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора з паркування в даному випадку, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Законом України від 27.09.2018 року 2262-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення правил дорожнього руху інспекторів з паркування. Цим же законом ч.2 ст.268 КУпАП доповнено реченням такого змісту: "Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу".

Відповідно до ст.279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положенням ст. 14-2 КУпАП передбачено, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Зазначеною нормою встановлений спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положення ч.3 ст.279-1 КУпАП передбачають, обов`язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.2-1 ПДР України, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно розділу 33 ПДР в зоні дії знаку 3.34 забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Дія вказаного знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається з матеріалів оскаржуваної постанови, позивач на переконання інспектора з паркування порушив вимоги забороненого дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» ПДР України, зупинивши автомобіль в зоні дії знаку, що забороняє здійснювати водіям зупинку транспортних засобів.

Разом з тим, позивач стверджує, що відповідно до Правил дорожнього руху дорожній знак 3.34 «зупинку заборонено» може розповсюджуватися на той бік дороги, на якому він встановлений. Позивач 22.11.2022 року зупинив належний йому автомобіль за адресою: м.Одеса, пл.Старосінна, 2, проте дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» на даній ділянці дороги відсутній, що підтверджується роздруківкою фотофіксації з сайту, на яких зафіксовано автомобіль позивача, відсутній вищевказаний дорожній знак.

Зазначене відповідачем не спростовано.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котра декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Статтею 62 Конституції України закріплено те, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З наведеного слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, воно повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано належних та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень за ч.1 ст.122 КУпАП.

Зокрема, суд враховує те, що на фотознімках, які долучені до матеріалів справи, відсутній заборонний знак 3.34 ПДР України.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача у даному випадку склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР України не підтверджується доказами, які містять матеріали справи.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача стосовно не порушення ним ПДР України, зокрема не надано належних та достатніх доказів правомірності прийнятих відповідачем спірних постанов. Отже, суд приходить до переконання, що факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень 22.11.2022 року передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним, згідно до норм чинного законодавства на момент винесення оскаржуваних постанов.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом береться до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 496,20 коп., а з огляду на те, що позов підлягає задоволенню, вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст.9, ч.1 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ОДП 0355317 у справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2022 року, винесену інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Матєуш Є.О., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду,шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 13.02.2022 року.

Суддя: Домусчі Л.В.