Справа № 489/1943/22
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/1943/22
Номер провадження 2-а/489/29/23
Рішення

Іменем України

07 лютого 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі-відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510,00 грн. Представник позивача вважає, що позивач діяв відповідно до Правил дорожнього руху (далі ПДР), а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 003335 винесена з порушення вимог законодавства, є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі. Подав до суду відзив, в якому вказав, що 14.07.2022 (в постанові серії БАБ № 003335 дата розгляду справи та вчинення адміністративного правопорушення зазначена 04.07.2022) ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fusion, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та здійснив маневр обгону транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку на перехресті, чим порушив п. 14.2 "а" ПДР (в постанові серії БАБ № 003335 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6 "а" ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП. Тому, за вчинення вказаного правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яка є законною та відповідає вимогам законодавства, тому скасуванню не підлягає. Крім того, представник відповідача зазначає, що під час розгляду справи порушень законодавства не відбувалось.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

04.07.2022 командиром роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області капітаном поліції Живилом Сергієм Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму серії БАБ № 003335, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Встановлено, що 04.07.2022 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fusion, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та здійснив обгін на перехресті вул. Комунарів та вул. 68 Десантників, чим порушив вимоги п. 14.6 "а" ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до рапорту капітана поліції ОСОБА_2 , який виніс оскаржувану постанову, 14.07.2022 він під час несення служби у складі автопатруля Корвет-84 разом з напарником в районі перетину вулиць 68 Десантників та Комунарів в м. Миколаєві виявили адміністративне правопорушення, яке вчинене водієм транспортного засобу Ford Fusion, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким виявився гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, співробітник виніс постанову та наклав стягнення у вигляді штрафу. Водій свою вину визнав, претензій до працівників поліції не мав.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 14.6 "а" ПДР обгін заборонено на перехресті.

Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону (п. 14.2 "а" ПДР).

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 200/10940/19 зазначено, що наданий відповідачем диск з відеозаписом, не може бути визнаний судом належним доказом, оскільки на відеозапису не зафіксовано факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення. При цьому, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеофіксацію правопорушення. Колегія суддів вказує, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі 537/2088/17 сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

З Управління патрульної поліції в Миколаївській області до суду надійшли відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції на яких не зафіксовано тих подій, які описані у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 003335. Зокрема, відеозаписи не містять момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а містять лише момент зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу Ford Fusion, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та на відеозаписі зафіксовано розгляд справи, складання постанови у справі про адміністративне правопорушення і ознайомлення з нею позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис у справі про адміністративне правопорушення, про що свідчить відсутність відповідних записів в графі 7 "До постанови додаються" постанови (в даній графі зазначено лише те, що до постанови додаються пояснення гр. ОСОБА_1 ). У зв`язку з відсутністю в оскаржуваній постанові серії БАБ № 003335 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції не може вважатися допустимим доказом у даній справі.

Крім того, є невідповідність між датою складання постанови, датою вчинення адміністративного правопорушення, яка зазначена в постанові (04.07.2022) та датою вчинення адміністративного правопорушення, яка зазначається відповідачем у відзиві і рапорті (14.07.2022). Також, є невідповідність між нормами ПДР, що порушив позивач, які зазначені в постанові та у відзиві відповідача, зокрема, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6"а" ПДР, а у відзиві - п. 14.2 "а" ПДР.

Згідно з ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З відеозаписів вбачається, що момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, працівники патрульної поліції не змогли зафіксувати на відеореєстратор у зв`язку з забороною використовувати відеореєстратори в транспортних засобах під час введення в Україні воєнного стану. Інших доказів, які б підтверджували правдивість описаних в постанові подій, а також те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, за яке він був притягнутий до адміністративної відповідальності до суду на надано. Зокрема, пояснення свідків або інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 003335 від 04.07.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

У зв`язку з викладеним, на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, а враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Миколаївській області не є юридичною особою, а є підрозділом Департаменту патрульної поліції, то саме з Департаменту патрульної поліції необхідно стягнути судовий збір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №826/1216/16 від 27.06.2018 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем та його представником не надано докази, які б свідчили про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), не надано також договору, тільки ордер, тобто витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені, а тому стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241 - 246, 286 КАС України суд

вирішив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ № 003335 від 04.07.2022, винесену командиром роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області капітаном поліції Живилом Сергієм Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв