Справа № 580/6038/22
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6038/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Ревва Е.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АЗОТ" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року, суддя Бабич А.М., у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "АЗОТ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "АЗОТ" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. від 23.11.2022 ЗВП №59959397 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірна постанова оформлена з процесуальними порушеннями та не відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження»: складена в одному (нечитабельному) примірнику; до початку проведення виконавчих дій працівникам позивача не роз`яснено їх права та обов`язки, визначені законом, та вчинено проникнення на приватну територію позивача, яка є режимним об`єктом, без попереднього пред`явлення службових документів та пояснення мети відвідування; частина майна, яке зазначено в оскаржуваній постанові (розмотувач рулонний, інвентарний номер 98217), перебуває у заставі і це обтяження зареєстроване у визначеному законом порядку; не містить суми, в розмірі якої накладено арешт; стосується виконавчих документів, які вже виконані боржником в повному обсязі та/або скасовані судом; не відображено характеристики відповідного майна позивача (відсутнє зазначення об`єму двигуна транспортного засобу, виду пального, зазначення пробігу, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо). Позивач ввважає, що оскаржувана постанова порушує його право власності на майно, оскільки містить обмеження права користування - заборону відчужувати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року відмовлено повністю у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні відповідача перебуває зведене виконавче провадження №59959397 (далі - ЗВП), до складу якого входять 15 виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів з позивача на загальну суму боргу 1 433 987 990,56 грн.

23.11.2022 державний виконавець Заєць Т.І. у ЗВП виніс постанову (далі - оскаржувана постанова), якою описав та наклав арешт на майно:

- транспортний засіб марки ГАЗ 33023 вантажний, 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 . Транспортний засіб у задовільному стані, пробіг встановити не має можливості через відсутність ключів;

- верстат токарно-гвинторізний, інвентарний номер 97375, тип А616, № 2506;

- станок свердловий, інвентарний номер 97374, заводський номер 43919, 1968 року випуску;

- лебідка електрична, інвентарний номер 00-000183 ОБЛ № 470.Q>2T ПТО:7.05.2022, 2020 року випуску;

- лебідка електрична, інвентарний номер 00-000182 Peг №138.Q>2T ПТО: l70.09.2022, 2020 року випуску;

- лебідка електрична, інвентарний номер 00-000185, 2020 року випуску;

- станок для різки заліза, інвентарний номер 77120;

- ваги механічні;

- розмотувач рулонний, інвентарний номер 98217;

- лебідка механічна, інвентарний номер 00-000187;

- лебідка механічна разом з редуктором, інвентарний номер 00-000184.

У вказаній постанові також зазначено про заборону здійснювати відчуження майна, що належить боржнику. Призначено відповідального зберігача майна та попереджено про кримінальну відповідальність.

Також у спірній постанові вказано, що до складу ЗВП входять:

- наказ №925/965/16, виданий 30.07.2018 Господарським судом Черкаської області про стягнення з боржника на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» ,08 грн заборгованості за спожиту активну електричну енергію: 126639691,64 грн - інфляційні витрати, 18113773,23 грн - 3% річних, 24854321,29 грн - пеня, 204237,59 грн - судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

- постанова №55282181, видана 30.07.2021 ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 353336,26 грн;

- постанова №54814384, видана 30.07.2021 ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 10911,65 грн;

- постанова №56922143, видана 24.02.2021 ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 6431455,26 грн;

- наказ №925/1427/16, виданий 14.04.2017 Господарським судом Черкаської області, про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 64318455,26грн;

- виконавчий лист №823/1682/17, виданий 28.02.2018 Черкаським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПАТ «Азот» на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області заборгованості в сумі 2764916,56 грн;

- виконавчий лист №823/1539/17, виданий 16.05.2018 Черкаським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПАТ «Азот» на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області заборгованості в сумі 2774137,32 грн;

- наказ №925/392/16, виданий 06.09.2017 Господарським судом Черкаської області, про стягнення з боржника на користь ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» 14989984,63 грн;

- виконавчий лист №823/2321/17, виданий 11.05.2018 Черкаським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПАТ «Азот» на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області заборгованості в сумі 3872965,09 грн;

- виконавчий лист №823/1997/17, виданий 27.04.2018 Черкаським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПАТ «Азот» на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області заборгованості в сумі 4801380,50 грн;

- наказ №925/829/17, виданий 19.09.2017 Господарським судом Черкаської області, про стягнення з боржника на користь ТОВ «Дінтех» боргу в сумі 177447,90 грн;

- наказ №925/571/17, виданий 23.10.2017 Господарським судом Черкаської області, про стягнення з боржника на користь ТОВ «ТД Владар-Харків» боргу в сумі 80260,01 грн;

- наказ №925/444/17, виданий 12.07.2017 Господарським судом Черкаської області про стягнення з боржника на користь ТОВ «ІМПЕРІАЛ ГРУП УКРАЇНА» боргу в сумі 51978,98 грн;

- наказ №925/30813-г від 16.03.2015 Господарського суду Черкаської області про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» 22535398,48 грн боргу, 1368371,91 грн - 3% річних, 68820,00 грн судових витрат;

- виконавчий лист №580/477/19, виданий 08.07.2019 Черкаським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПАТ «Азот» на користь Головного управління ПФУ в Черкаській області боргу на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з червня 2018 року до березня 2019 року на загальну суму 33856205,93 грн.

Також в матеріалах наявні листи листи Головного управління ПФУ в Черкаській області щодо погашення заборгованості, а саме:

- від 08.01.2022 №2300-0901-5/582 про повну сплату позивачем заборгованості в сумі 1046347,01 грн відповідно до виконавчого листа №823/1539/17;

- від 28.01.2022 №2300-0901-5/5073 про повну сплату позивачем заборгованості, визначеної виконавчим листом №823/1682/17;

- від 30.11.2021 №2300-0801-5/72459, що позивач повністю сплатив заборгованість згідно з виконавчим листом №823/2321/17;

- від 04.10.2021 №2300-0801-8/57851 про повну сплату позивачем заборгованості, визначеної виконавчим листом №823/1997/17.

Станом на 20.12.2022 згідно з обліковою карткою залишок, що підлягає стягненню у ЗВП, становить 1 363 694 512,44 грн. Щодо виконавчих листів №823/1997/17, №823/2321/17, №823/1682/17 в облікових даних відображено 0 залишку заборгованості, а щодо №823/1539/17 - 803593,70 грн при первісно присудженій до стягнення сумі 27774137,32 грн.

Вважаючи постанову про опис та арешт майна боржника протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пункт 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Частиною 5 статті 48 Закону № 1404 встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, що необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з частиною 1 статті 52 Закону № 1404 виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Частиною 2 статті 52 Закону № 1404 встановлено, що виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Відповідно до частини 3 статті 52 Закону №1404 не належать арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Відповідно до частини 5 статті 52 Закону № 1404 у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 статті 56 Закону № 1404 встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом прийняття постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника приймається виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно частини 3 статті 56 Закону № 1404 арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Частиною 4 статті 56 Закону № 1404 встановлено, що копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Згідно з частиною 5 статті 56 Закону № 1404 про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису належить транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова від 23.11.2022 року прийнята державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішень судів та органів виконавчої служби за адресою: м. Черкаси, вул. Холодного Яру, 72, - за участю представника боржника (позивача) згідно з чинною довіреністю від 04.01.202 №500-0816 - адвоката Леонічевої Д.В. та двох понятих, що підтверджується їхніми підписами на ній. Також у ній зазначені відомості про об`єкти рухомого майна, які передбачені ст.56 Законку №1404-VIII, з ідентифікаційними даними, що свідчить про дотримання державним виконавцем вказаної норми.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на ту обставину, що в оскаржуваній постанові відсутні обов`язкові реквізити про транспортні засоби, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки у вказаній постанові містяться всі відомості про назву транспортних засобів, марку, модель, він код номерні знаки, рік випуску, колір, що дає змогу в повній мірі ідентифікувати ці транспортні засоби.

Так, матеріали справи свідчать, що оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив відомості щодо транспортного засобу - марка ГАЗ 33023, вантажний, 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 та додатково вказав, що транспортний засіб у задовільному стані, пробіг встановити не має можливості через відсутність ключів.

Що стосується іншого описаного майна, то державний виконавець зазначив назви речей та їх інвентарні номери, рік випуску тощо.

При цьому, в оскаржуваній постанові вказані назва кожного описаного об`єкта, номерний знак, він-код тощо, за якими можливо ідентифікувати відповідне майно.

Так, Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі № 904/1069/18 зроблено висновок, що не зазначення виконавцем у постанові опису та арешту майна боржника інформації щодо площі кожного приміщення, що є складовою нерухомого майна, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, позаяк це не свідчить про те, що такими діями виконавця було порушено права чи свободи боржника. Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Окрім того, державний виконавець здійснив опис майна боржника та його арешт, призначив відповідального за зберігання майна, якому роз`яснив усі права та обов`язки. Виконавчі дії проведені в присутності двох понятих, яким роз`яснено їх права та обов`язки відповідно до ст.22 Закону №1404-VIII, що підтверджується наявністю в оскаржуваній постанові їх підписів. Представнику боржника, зберігачеві майна роз`яснені обов`язки зі збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. В оскаржуваній постанові також зазначено, що сторонам роз`яснено їхні права та можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідності письмово про це повідомити виконавця. Підтверджується підписами понятих та представник боржника.

Таким чином, державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій дотримано вимог п.п.1, 5 ч.2 ст. 18 Закону №1404-VIII.

Доводи позивача про те, що частини майна, яке зазначено в оскаржуваній постанові (розмотувач рулонний, інвентарний номер 98217) перебуває у заставі, є безпідставними, з оглдяу на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем, як заставодавцем та АТ «СБЕРБАНК», як заставодержателем, укладений договір застави від 28.12.2020 №6, відповідно до умов якого та згідно з Додатком 1 до нього, розмотувач рулонний, інвентарний номер 98217 є предметом застави та входить до переліку майна оскаржуваної постанови.

Первісна вартість розмотувача згідно з відомостями Додатку №1 складає 20629,06 грн, а залишкова вартість на 01.12.2020 - 12893,11 грн.

Згідно ст. 51 Закону №1404-VIII для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувана - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Таким чином, державний виконавець має обов`язок повідомити заставодержателю про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями не пізніше наступного дня саме після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Звернення стягнення на таке майно не є тотожним поняттю накладення арешту та опису майна.

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, Законом №1404-VIII не обмежено право державного виконавця накласти арешт на майно боржника, яке перебуває у заставі та не встановлено обов`язку здійснювати перевірку майна при накладенні арешту на майно боржника.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, посилання на постанову Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №910/7221/17, є безпідставним, оскільки обставини у вказаній справі та справі, що розглядається, є різними.

Твердження позивача про відсутність в оскаржуваній постанові суми, в розмірі якої накладено арешт на майно також є необґрунтованими, оскільки оскаржувана постанова винесена у ЗВП, до складу якого входять вказані вище виконавчі документи, щодо кожного з яких у постанові зазначено суму, яка підлягає стягненню. Крім того, до матеріалів позовної заяви відповідач додав облікову картку на зведене виконавче провадження №59959397, відповідно до якої залишок заборгованості позивача станом на 20.12.2022 складає ,50 грн.

Доводи позивача про те, що відповідач виніс оскаржувану постанову про примусове виконання виконавчих документів, які боржник виконав в повному обсязі та/або які скасовані судом, є безпідставними, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» та Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року в адміністративній справі №580/1847/21, яке набрало законної сили 02.08.2021, визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.02.2021 №56922143 про стягнення виконавчого збору, тоді як позивач у позовній заяві зазначив, що вказаним судовим рішенням визнано протиправною та скасовано постанову №64641729 про стягнення з ПрАТ «АЗОТ» виконавчого збору в сумі 64 318 455,26 грн, що не підтверджені належними доказами.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року в адміністративній справі №823/1682/17 визнано виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі №823/1682/17 таким, що не підлягає виконанню приватним акціонерним товариством «Азот» саме в частині стягнення за ним боргу в сумі 2017983,13грн.

При цьому судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05 травня 2020 року у справі №925/308/13-г, яка набрала законної сили 05.05.2020. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.04.2017, винесену в рамках виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі №925/308/13-г про стягнення з ПАТ Азот на користь ПАТ Черкасиобленерго 22 535 398,48 грн основного боргу, 1 368 371,91 грн 3% річних, 68 820,00 грн. Зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі № 925/308/13-г про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» 22535398,48грн. основного боргу, 1368371,91грн 3% річних, 68820,00 грн. У подальшому ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04 березня 2021 року у справі №925/308/13-г, яка набрала законної сили 24.03.2021, апеляційну скаргу позивача задоволено. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі № 925/308/13-г скасовано.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року в адміністративній справі №580/3802/21, яке набрало законної сили 21.12.2021 позов позивача задоволено. Визнано бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О. щодо не скасування постанови про відновлення виконавчого провадження №50339069 від 03.06.2020 протиправною. Зобов`язано начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О. скасувати постанову від 03.06.2020 №50339069 про відновлення виконавчого провадження, про що винести відповідну постанову. Для виконання 21.10.2022 головний державний виконавець відкрив виконавче провадження №70087136.

Твердження скаржника про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листі №823/1539/17, № 823/1682/17, №823/2321/17, №823/1997/17 у зв`язку з їх повним виконанням, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки оскаржена постанова від 23.11.2022 прийнята у рамках зведеного виконавчого провадження № 59959397, тому фактичне виконання зазначених виконавчих листі жодним чином не впливає на здійснення процедури примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанції по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Таким чином, колегією суддів в ході апеляційного розгляду справи не було встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухваленого судового рішення.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "АЗОТ".

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 287, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АЗОТ" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Постанову виготовлено: 14 лютого 2023 року.