Справа № 160/17436/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
02.11.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу усі періоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_1 , а саме:
ДВАТ «Шахта Південнодонбаська №1 імені Героїв 9-ї стрілецької дивізії»:
10.09.2001 - 16.10.2003 електрослюсар підземний 2 розряду з повним робочим днем під землею;
17.10.2003 - 01.06.2006 електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею;
02.06.2006 - 18.07.2013 гірник очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем під землею;
19.07.2013 - 24.02.2022 (виконання роботи було фактично припинено у зв`язку із початком воєнних дій на території) гірник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею;
ПрАТ «Павлоградвугілля» ВП «ШУ Першотравенське»:
04.04.2022 - по день звернення до органів ПФУ гірник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до заяви про призначення пенсії від 16.08.2022.
03.01.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-2) через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №100/23), в якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 10.04.2001 позивачу до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 10.09.2001 по даний час, оскільки за дані періоди роботи не було долучено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, форма якої передбачена в Додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. До пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи згідно даних у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.07.2022 №173 видану ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравневе» з 04.04.2022 по теперішній час, оскільки, згідно даних у наданому документі, попереднє підприємство було ліквідоване у квітні 2022 року, отже, необхідно долучити інформацію про те, що підприємство, яке видає довідку №173, є правонаступником чи має право зберігати архівні документи, на підставі яких видавати уточнюючі довідки. Підсумок по стажу з урахуванням кратності + додаткові роки (за Список 1) 20 років 03 місяці 25 днів. Пільговий стаж, за Списком № 1 становить 00 років 00 місяців 00 днів. Пільговий стаж на підземних роботах (провідні професії) становить 00 років 00 місяців 00 днів На підставі викладеного, відповідач-2 наголошує, що підстав для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , що визначаються ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має, оскільки на момент звернення у позивача відсутній пільговий стаж. З огляду на викладене, відповідач-2 просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 16.08.2022 про призначення пенсії.
Заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії №1498 від 16.08.2022 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, визначеним засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.08.2022 №59 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зазначене рішення мотивоване наступним.

Пенсійний вік визначений частиною третьою статті 114 від 09.07.2003 №1058-ІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не залежно від віку.

Вік заявника 39 років 03 місяці 12 днів.

Страховий стаж особи становить 20 років 03 місяці 25 днів.

Підсумок по стажу з урахуванням кратності + додаткові роки (за Список 1) 20 років 03 місяці 25 днів. Пільговий стаж, за Списком №1, становить 00 років 00 місяців 00 днів.

Пільговий стаж на підземних роботах (провідні професії) становить 00 років 00 місяців 00 днів.

Частиною 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія за віком призначається на пільгових умовах працівникам провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - мають право на пенсію незалежно від віку за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання в професійно-технічному училищі №93 згідно записів у Дипломі НК №14661021 від 30.06.2001, оскільки у ньому не зазначено дату початку навчання. Для зарахування даного періоду до страхового стажу рекомендовано долучити уточнюючу довідку з навчального закладу.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи, зазначених у наданих для призначення пенсії документах, повідомлено наступне:

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 10.04.2001, з 10.09.2001 по даний час, оскільки за дані періоди роботи заявником не було долучено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, форма якої передбачена в Додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно пункту 20 Постанови «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування, затвердженими постановою КМУ від 07.11.2014 №1085-р, пільговий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас зазначено, що на час винесення рішення про відмову у призначенні пенсії опрацьовується проект постанови КМУ про внесення змін до Постанови №637, зокрема в частині підтвердження пільгового стажу за періоди роботи на підприємствах, розміщених в районах здійснення заходів, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

До пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи згідно даних у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.07.2022 №173, видану ПрАТ «ДТЕК Павлоградвутілля» ВП «Шахтоуправління першотравневе», з 04.04.2022 по теперішній час, оскільки згідно даних у наданому документі попереднє підприємство було ліквідоване у квітні 2022 року, отже, необхідно долучити інформацію про те, що підприємство, яке видає довідку №173, є правонаступником чи має право зберігати архівні документи, на підставі яких видавати уточнюючі довідки.

Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Копію зазначеного рішення було направлено позивачу відділом обслуговування громадян №25 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомленням від 29.08.2022 №0400-010228-8/87042.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача-2 про відмову у призначенні позивачу пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, який набрав чинності з 01.01.2014 (далі по тексту Закон №1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Аналогічні положення закріплено в статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ).

За змістом частини 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно вимог ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу за правилами пункту 20 Порядку №637 приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (далі по тексту Порядок №442).

Даним Порядком встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженими Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі по тексту Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Тобто, виключно виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків, вважається виконання роботи зі шкідливими умовами праці повний робочий день.

За змістом абз. 4 п. 2.14 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України за №58 від 29.07.1993 (далі по тексту Інструкція №58), якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З даного приводу слід відмітити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі по тексту Мінпраці України) від 01.09.1992 №41 (далі по тексту Методичні рекомендації).

Зазначені нормативні акти визначають основну мету атестації, яка полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно п. 4 Порядку №442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція зазначена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Як уже з`ясовано судом, відповідачі вказують на відсутність у позивача пільгового стажу роботи за Списком №1, у зв`язку з:

- незазначенням дати початку навчання у дипломі позивача;

- недолученням довідки про підтвердження наявного трудового стажу з 10.09.2001 по теперішній час;

- ненадання інформації про те, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвутілля» ВП «Шахтоуправління першотравневе», яке видало довідку №173, є правонаступником чи має право зберігати архівні документи, на підставі яких видавати уточнюючі довідки, щодо наявного трудового стажу з 04.04.2022 по теперішній час.

Суд зазначає, що у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 містяться наступні записи:

- запис №1: 01.09.2000-30.06.2001 навчання в ПТУ №93 м. Донецька;

- запис №2: 10.09.2001 прийнятий електрослюсарем підземним 2 розряду з повним робочим днем в шахті у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Південнодонбаська №1 імені Героїв 9-ї стрілецької дивізії Міністерства палива та енергетики України, згідно наказу №166-к від 10.09.2001;

- запис №3: 17.10.2003 переведений електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті, згідно наказу №194к від 17.10.2003;

- запис №4: 02.06.2006 переведений гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті, згідно наказу №105к від 02.06.2006;

- запис №5: 19.07.2013 переведений гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, згідно наказу №126к/а від 19.07.2013.

Крім того, у трудовій книжці позивача наявні записи про атестацію робочих місць за Списком №1, позицією 1.1а, згідно наказу від 02.12.2014 №1550, та за Списком №1, позицією 1.1, згідно наказу від 02.12.2019 №1410.

Також, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 04.04.2022 містяться наступні записи:

- запис №1: 04.04.2022 прийнятий гірником очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті до ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», згідно наказу №525-к від 31.03.2022.

Крім того, у вказаній трудовій книжці позивача наявний запис, згідно якого за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком 1, відповідно постанови КМУ №461 від 24.06.2016, наказ про підсумки атестації №400 від 17.01.2022.

ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» видано ОСОБА_1 довідку №173 від 26.07.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній, якою підтверджено, що позивач працював повний робочий день на ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за період з 04.04.2022, згідно наказу №525-к від 31.03.2022 по теперішній час виконував гірничі роботи з повним робочим днем у шахті (Степова) за професією, посадою гірник очисного забою, що передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділом 1, згідно постанови КМУ №461 від 24.06.2016.

Отже, з викладеного вище встановлено, що на підприємствах, де працював позивач, було проведено атестацію робочих місць за умовами праці, за результатами яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за посадами, які займав позивач, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Оформлена належним чином трудова книжка ОСОБА_1 із відповідними записами про займані позивачем посади і періоди виконуваної роботи є підтвердженням пільгового трудового стажу позивача на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Таким чином, враховуючи, що у трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи для підтвердження пільгового стажу, у позивача не виникає обов`язку з надання пенсійному органу додаткових документів для підтвердження пільгового стажу роботи.

Окрім того, у спірні періоди роботи позивача діяло Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 (далі Положення №590).

Пунктом 109 Положення №590 передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також пункт «з»: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

Положенням передбачено, що період, вказаний у пункті «з» прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже, враховуючи наявні записи у трудовій книжці, що підтверджують навчання в професійно-технічному училищі з 01.09.2000 по 30.06.2001, а також зайнятість на посаді, яка відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком №1, у періоди з 10.09.2001 по 24.02.2022 та з 04.04.2022 по теперішній час, які підтверджують роботу під землею одразу після навчання, дають всі підстави для врахування періоду навчання з 01.09.2000 по 30.06.2001 до пільгового стажу.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна за змістом вимога міститься і у абз. 1 п. 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що зарахування періоду навчання до пільгового стажу у повній мірі залежить від того, чи була особа працевлаштована протягом навчання або протягом трьох місяців після закінчення навчання на роботу за набутою професією, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Відповідно до запису трудової книжки позивача №1 позивач 10.09.2001 прийнятий на роботу електрослюсарем підземним 2 розряду з повним робочим днем в шахті у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Південнодонбаська №1 імені Героїв 9-ї стрілецької дивізії Міністерства палива та енергетики України, згідно наказу №166-к від 10.09.2001.

Тобто, між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією відсутня перерва, що перевищує три місяці, відтак вказаний період навчання підлягає зарахуванню до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Крім того, суд наголошує, що згідно з ч. 3 ст. 44 Закону №1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається достатній обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законодавством повноваження для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Разом з тим, пенсійним органом не враховано вказані періоди при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, а також не вчинено жодних дій з метою підтвердження заявленого до зарахування пільгового стажу.

За висновком суду, позивачем надано усі наявні документи, необхідні для призначення пенсії позивачу

Окрім того, на позивача відповідачем-2 не може покладатися обов`язок з долучення інформації про те, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравневе», яке видало довідку №173, є правонаступником чи має право зберігати архівні документи, оскільки, як вже зазначалося вище, відповідач-2 наділений правом перевірити зазначену у довідці №173 інформацію самостійно, проте, пенсійним органом нівельовано норми законодавства, яким останній має керуватись у своїй роботі, у зв`язку з чим, порушено право позивача на соціальний захист.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не доведено вжиття всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При розгляді цієї справи суд бере до уваги наступні правові позиції Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського Суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує правову позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується у практиці Верховним Судом, що відображено у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 24.08.2022 №59, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.2000 по 30.06.2001 та періоди роботи з 10.09.2001 по 24.02.2022 та з 04.04.2022 по 16.08.2022 (день звернення за призначенням пенсії), зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2022 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правових висновків, наданих судом у даному рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з квитанції №1-47К від 15.09.2022, позивачем за подання адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72 - 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, буд. 7, м. Рівне, 33004; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 24.08.2022 №59, за яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.2000 по 30.06.2001 та періоди роботи з 10.09.2001 по 24.02.2022 та з 04.04.2022 по 16.08.2022 (день звернення за призначенням пенсії).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правових висновків, наданих судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, буд. 7, м. Рівне, 33004; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 16.01.2023.

Суддя О.В. Царікова