Справа № 761/14476/22
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Номер судового провадження: 2-а/761/271/2023
Провадження № 2-а/761/271/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Шевченківський районний суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

за участю секретаря: Бражніченко І.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Романюк М.А.,

представника відповідачів: Шуміленка С.М.,

відповідача: Кузьми С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Інспектора ВРОМ ДТП УПП в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кузьми Сергія Богдановича про визнання незаконним дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

в липні 2022 року до Шевченківського районного суду надійшла вказана позовна заява згідно з якою позивач просить суд:

- визнати дії інспектора ВРОМ ДТП УПП в м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кузьми Сергія Богдановича щодо складання постанови серії БАБ №545268 від 15 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді попередження за порушення ст.125 КУпАП, незаконними;

- визнати постанову серії БАБ №545268 від 15 липня 2022року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2021 року, приблизно в проміжок часу між 16:00 та 17:00 год., ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем CHEVROLET LACETTI Д.Н.З. НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі по проїзній частині Новоірпінської дороги в м. Києві зі сторони вулиці Генерала Наумова в напрямку м. Ірпінь Київської області. Раптово в машині відкрився капот та піднятою кришкою закрив лобове скло автомобіля, перекривши обзор дороги попереду. Щоб уникнути аварійної ситуації, він перестроївся в крайню праву смугу та зупинив машину біля відбійника. Зупинившись, увімкнув аварійне світло фар в автомобілі та вийшовши з машини поставив знак «аварійної зупинки» позаду автомобіля на значній відстані приблизно на відстані 40 метрів від машини (промірявши відстань кроками). Повертаючись до машини почав телефонувати своєму напарнику, ОСОБА_2 , який їхав позаду. Приблизно через хвили п`ять під`їхав ОСОБА_3 , який керував службовим автомобілем ГУ НП у м.Києві ВАЗ «210934» р.н. НОМЕР_2 (реєстраційні номери прикриття). Об`їхавши машину ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зупинив службовий автомобіль попереду машини ОСОБА_4 , приблизно на відстані трьох метрів. Увімкнув аварійне світло сигналізації, він вийшов з машини та направився до машини ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_5 знаходився попереду своєї машини, біля відбійника навпроти правої фари. Коли ОСОБА_3 порівнявся на одній лінії з ОСОБА_6 , вони відчули несподіваний удар та обидва відлетіли з дороги на узбіччя аж за відбійник, та деякий час були без свідомості.

У позовній заяві зазначено, що з матеріалів кримінального провадження №00001360 від 16.11.2021 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України відносно ОСОБА_7 фрагментарно виділено адміністративний матеріал, що містить суперечливу інформацію. На підставі даних документів без повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову серії БАБ №545268 від 15 липня 2022 року, якою ОСОБА_4 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження за порушення, передбачене ст. 125 КУпАП, за невиконання вимог пункту 9.10 Правил дорожнього руху «разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар».

Позивач вказує, що він правил дорожнього руху не порушував, про що вказав у письмових поясненнях інспектору поліції від 15 липня 2022 року. Вважає дії співробітника старшого лейтенанта поліції Кузьми С.Б. та винесену ним постанову серії БАБ №545268 від 15 липня 2022 року незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Так, позивачем вказано, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Із проаналізованих копій документів з кримінального провадження №00001360 на підставі яких була складена Постанова серії БАБ №545268 від 15.07.2022 року, в даному випадку ці факти не встановлено. При цьому, в протоколі допиту позивача як потерпілого у кримінальному провадженні, питання встановлення ним знаку аварійної зупинки взагалі не порушувалось.

Крім того, постанова не складена на місті вчинення правопорушення і не складено протокол оскільки особа оспорює допущене порушення й адміністративне стягнення як це передбачено ст.258 КУпАП.

У зв`язку із зазначеним, позивач вважає, що невідповідність обставин справи викладеним в постанові уповноваженими особами даним, свідчить про недоведеність події та складу адміністративного порушення з боку позивача, а тому він просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

30.11.2022 року на адресу суду надійшов відзив відповідача Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, в якому останній не погодився з доводами позовної заяви, просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що постанова винесена у межах повноважень відповідача та у спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури. Крім того, відповідачем зазначено, що 06.07.2022 за вх.. № 8367 на адресу управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції надійшли копії матеріалів з кримінального провадження № 0001360 для вирішення питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до наданого належним чином завіреного висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Мельника О.Л. від 06.06.2022 № СЕ -19/111-22/17616-ІТ сторінка 2 «Аварійного дорожнього знаку водій ОСОБА_5 після аварійної зупинки позаду автомобіля Chevrolet Lacetti, р.н. НОМЕР_1 не виставив». Таким чином, відповідач вказує, що розглядаючи дану адміністративну справу, Інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідачів: Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Відповідач старший лейтенант поліції Кузьма С.Б. в судовому засіданні також просив відмовити в позові у зв`язку із його безпідставністю.

Вислухавши пояснення позивача і його представника, відповідача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що з матеріалів кримінального провадження №00001360 від 16.11.2021 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України на адресу Управління патрульної поліції НП України 30.06.2022 направлені копії матеріалів для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 оскільки в його діях вбачаються порушення розділу №2, 9 ПДР, які не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАБ №545268 від 15.07.2022 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП.

В оскаржуваній постанові від 15 липня 2022 року серії БАБ № 545268 зазначено, що 16 листопада 2021 року о 17 год. 03 хв. в м. Київ на Новоірпінській дорозі (Р-30) в напрямку м. Ірпінь по відстані 680 м. від вул. Г. Наумова водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Шевроле Авео, р.н. НОМЕР_1 під час вимушеної зупинки не встановив знак аварійної зупинки чи порушив п.п.9.10 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частин 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Вимоги ч.ч. 2-3 вказаної статті визначають, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Окремо частиною п`ятою регулюються правовідносини у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, посилання позивача на недотримання відповідачем вимог щодо складання протоколу в разі незгоди із постановою, - не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи по суті оскільки суперечить вищенаведеним вимогам чинного законодавства.

Як вже зазначалось, з матеріалів кримінального провадження №00001360 від 16.11.2021 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України на адресу Управління патрульної поліції НП України 30.06.2022 направлені копії матеріалів для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 оскільки в його діях вбачаються порушення розділу №2, 9 ПДР, які не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу,- тягнуть за собою попередження.

При цьому, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 9.10 Правил дорожнього руху (ПДР).

В свою чергу, вимоги п. 9.10 ПДР передбачають, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Однак, матеріали вказаної справи не містять доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, а висновок в оскаржуваній постанові ґрунтується виключно на зазначенні у висновку експерта від 06.06.2022, складеного в межах зазначеного кримінального провадження, зокрема у розділі «Вихідні дані» (з постанови про призначення експертизи): «Аварійного дорожнього знаку водій ОСОБА_1 після аварійної зупинки позаду автомобіля автомобіль CHEVROLET LACETTI д.н.з. НОМЕР_1 не виставив». Інших доказів матеріали не містять.

При цьому, відповідачем не було надано оцінку наданим поясненням позивача, які він надав з цього приводу тільки 15.07.2022, в яких зазначив, що він ввімкнув аварійне світло та встановив знак аварійної зупинки приблизно на відстані не менше 20 метрів і вважає своє притягнення до адміністративної відповідальності незаконним. Також не було допитано інших (всіх) учасників ДТП на предмет наявності чи відсутності знаку аварійної зупинки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є потерпілим у даній ДТП, повідомив суду, що коли він на своєму автомобілі наближався до CHEVROLET LACETTI д.н.з. НОМЕР_1 , то бачив предмет, схожий на знак аварійної зупинки, який віддзеркалював світло фар його транспортного засобу.

І, в даному випадку, слід окремо зазначити, що враховуючи визнання позивачем тієї обставини, що він дійсно здійснив вимушену зупинку та з огляду на диспозицію п. 9.10 ПДР пункт «б» якої передбачає вимогу встановити в разі вимушеної зупинки установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м., однак в постанові не в повній мірі зазначена суть правопорушення в цій частині. А матеріали справи не містять доказів, що під час складення постанови взагалі досліджувався сам факт наявності умови для такого виконання вказаних правил ПДР, а саме наявності обмеженої оглядовісті дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Таким чином, взагалі не встановлено обов`язку позивача встановлення позивачем такого знаку.

Приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач у позовній заяві заперечує обставини, вказані у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху.

З оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що за наявності не спростованого твердження позивача про не порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Крім того, суд взяв до уваги, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17, де зазначено, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, не доведена у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Оскільки доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відповідачем не надано, показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі відповідачем не спростовані, суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України передбачено, зокрема, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду перевіряється, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч.2,3 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що в даному випадку, відповідачем в оскаржуваній постанові взагалі не було зазначено який саме з підпунктів п.9.10 ПДР було порушено водієм.

Виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП та п.9.10 ПДР, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах постанови про адміністративне правопорушення в якій зазначається суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що нормою ч.1 ст.125 КУпАП дійсно передбачено одну із наведених в постанові ознак суті такого адміністративного правопорушення та вказані норми відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів які регулюють вказані правовідносини

Відповідно, в постанові накладення адміністративного стягнення повинно бути зазначено, які конкретно правові норми порушив позивач, а саме який саме з підпунктів п.9.10 ПДР було порушено водієм. Однак, такої інформації постанова не містить.

В даному випадку, суд прийшов до висновку, що вказана постанова про адміністративне правопорушення складена без дотримання вимог ст.283 КУпАП, що також унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При цьому, ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

З огляду на те, що правопорушення від 16.11.2021, за яке притягнуто до адміністративної відповідальності позивача тільки 15.07.2022, не носить характер триваючого, та на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності (16.02.2022 року), визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді попередження поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову прийнято поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, і вказана обставина, на думку суду, також являється самостійною підставою для скасування постанови.

Щодо вимог позовної заяви про визнання дії інспектора ВРОМ ДТП УПП в м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кузьми Сергія Богдановича щодо складання Постанови серії БАБ №545268 від 15 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді попередження за порушення ст.125 КУпАП, незаконними, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст.222 КУпАП, саме до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.125 КУпАП.

При цьому, у відповідності до ч. 2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 КАС України.

Частиною третьою ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: - залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевикладеного, диспозиція статті не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що, приймаючи спірну постанову, відповідач ОСОБА_8 діяв в межах наданих йому повноважень, а тому вказана вимога позивача про визнання дій інспектора ВРОМ ДТП УПП в м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кузьми Сергія Богдановича щодо складання постанови серії БАБ №545268 від 15 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді попередження за порушення ст.125 КУпАП, незаконними, - не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і тому задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92 Конституції України, ст.ст.7, 125, 251, 258, 268, 271, 276, 283, 284 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», статтями 5, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Інспектора ВРОМ ДТП УПП в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кузьма Сергія Богданович про визнання незаконним дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову від 15 липня 2022 року серії БАБ № 545268, винесену інспектором ВРОМ ДТП УПП в м. Києві, старшим лейтенантом поліції Кузьмою Сергієм Богдановичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП у виді попередження - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови 15 липня 2022 року серії БАБ № 545268.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати із сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Відповідач 2: Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго,9.

Відповідач 3: ОСОБА_8 , Інспектор ВРОМ ДТП УПП в м. Києві ДПП старший лейтенант поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго,9.

Повний текст складений 14.02.2023.

Суддя:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...