Справа № 340/3869/22
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/3869/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудгрейноіл" (позивач) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через свого представника адвоката Ковальчук Ю.М.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.02.2022 № 3.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник вказав, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки перевіряючі дійшли висновку, що на порушення вимог ст.ст.198, 200 Податкового кодексу України Позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 5 963 123,60 грн.. Однак, вказані висновки не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджується жодними доказами, оскільки реальність господарської операції Позивача з його контрагентом - постачальником підтверджується належним чином оформленими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку,які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичне здійснення таких операцій, зокрема, і понесені позивачем витрати. Первинні документи були надані до перевірки та контролюючий орган до їх форми та змісту не мав зауважень.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки враховуючи той факт, що господарські операції між контрагентом ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" та Позивачем не відбулися, останнім допущено порушення ст.ст.198, 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 2 804 291,44 грн. (т.2 а.с.203-206).

Представник позивача у відповіді на відзив не погодився з такою позицією (т.2 а.с.235-246).

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 20.01.2022 по 26.01.2022 посадовими особами відповідача було проведено позапланову виїзну документальну перевірку Позивача щодо дотримання ним податкового законодавства при декларуванні до відшкодування з бюджету податку на додану вартість, визначеного в додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2021 року, за результатами якої складено акт від 02.02.2022 № 334/11-28-07-03/39685847 (т.1 а.с.26-39).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення Позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 5 963 123,60 грн..

Так, в ході проведення перевірки встановлено, зокрема документальне оформлення Позивачем господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" з придбання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку на загальну суму 16 825 748,62 грн., в т.ч. ПДВ 2 804 291,44 грн., яке включеного до податкового кредиту, зокрема у листопаді 2021 у сумі 2 490 226,14 грн. та заявлено до відшкодування з бюджету у листопаді 2021 в сумі 2 112 359,50 грн..

Разом з тим, оскільки господарські операції між Позивачем та ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" не відбулись у дійсності, перевіряючі дійшли висновку про завищення Позивачем податкового кредиту на загальну суму 2 804 291,44 грн., в т.ч. у листопаді 2021 у сумі 2 490 226,14 грн., що призвело до завищення суми, яка підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд.20.2.1 Декларації) за листопад 2021 на 2 112 359,50 грн..

На підставі акту перевірки 22.02.2022 винесено податкове повідомлення-рішення №3, яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 2 112 360,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 056 180,00 грн. (т.1 а.с.53-54).

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін (т.1 а.с.63-67), а тому Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі по тексту ПК України).

Згідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно до ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку (ст.11 Закону № 996-XIV).

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пункт 198.2 ст. 198 ПК України передбачає, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до вимог п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, з наведених правових норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права у платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт та/або послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Водночас, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження під час вирішення справи.

Документи та інші дані, що спростовують реальність господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, та інші обставини, які в сукупності можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит).

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платником даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів і підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, також слід враховувати, що відповідно до ст. 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання податковим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суму податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Наведене випливає зі змісту ч.1 ст.77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначалось судом, перевіркою встановлено, зокрема документальне оформлення Позивачем господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" з придбання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку на загальну суму 16 825 748,62 грн., в т.ч. ПДВ 2 804 291,44 грн..

З матеріалів справи встановлено, що 22.10.2021 між Позивачем (Покупець) та ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" (Постачальник) укладено Договір поставки №221021/ОСШ, у відповідності до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану першого ґатунку (надалі іменовані "Товар") на умовах, зазначених у цьому Договорі та Додатках до нього, які є невід`ємними частинами даного Договору (т.1 а.с.68-69).

Згідно Додаткової угоди № 1 від 29.10.2021 до Договору поставки №221021/ОСШ від 22.10.2021 Сторони погодили характеристики товару та строки його постачання (т.1 а.с.70).

Виконання умов Договору №221021 /ОСШ від 22.10.2021 підтверджується наступними наданими до матеріалів справи документами: рахунком на оплату № 31 від 23.10.2021 на суму 948 735,91 грн.; видатковою накладною № 243 від 25.10.2021 на суму 948 735,91 грн.; податковою накладною № 156 від 25.10.2021 на суму 948 735,91 грн., в т.ч. ПДВ 158 122,65 грн.; товарно-транспортною накладною від 23.10.2021; рахунком на оплату №32 від 28.10.2021 на суму 935655,91 грн.; видатковою накладною №245 від 28.10.2021 на суму 935655,91 грн.; податковою накладною №158 від 28.10.2021 на суму 935 655,91 грн., в т.ч. ПДВ 155 942,65 грн.; товарно-транспортною накладною від 23.10.2021; рахунком на оплату №34 від 03.11.2021 на суму 952 223,92 грн.; видатковою накладною №247 від 03.11.2021 на суму 952 223,92 грн.; податковою накладною №160 від 03.11.2021 на суму 952 223,92 грн., в т.ч. ПДВ 158 703,99 грн.; товарно-транспортною накладною від 02.11.2021; рахунком на оплату №36 від 04.11.2021 на суму 1 113 675,90 грн.; видатковою накладною №248 від 04.11.2021 на суму 1 113 675,90 грн.; податковою накладною №161 від 04.11.2021 на суму 1 113 675,90 грн., в т.ч. ПДВ 185 612,65 грн.; товарно-транспортною накладною від 03.11.2021; рахунком на оплату №37 від 04.11.2021 на суму 880 721,92 грн.; видатковою накладною №249 від 04.11.2021 на суму 880 721,92 грн.; податковою накладною №162 від 04.11.2021 на суму на суму 880 721,92 грн., в т.ч. ПДВ 146 786,99 грн.; товарно-транспортною накладною від 03.11.2021 (т.1 а.с.71-90).

Розрахунки між Сторонами здійснювалися в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що підтверджується: даними картки рахунку № 631 за 4 квартал 2021 року (т.1 а.с.91-92), а також платіжними дорученнями №454 від 11.11.2021 на суму 228 115,18 грн., №452 від 11.11.2021 на суму 222 735,18 грн., №453 від 11.11.2021 на суму 190 444,78 грн., №456 від 11.11.2021 на суму 189 747,18 грн., №455 від 11.11.2021 на суму 187 131,78 грн., №451 від 11.11.2021 на суму 176 144,38 грн., №440 від 09.11.2021 на суму 761 779,14 грн., №439 від 09.11.2021 на суму 890 940,72 грн., №441 від 09.11.2021 на суму 704 577,54 грн., №427 від 04.11.2021 на суму 912 460,71 грн., №394 від 02.11.2021 на суму 748 624,73 грн., №4095 від 26.10.2021 на суму 758 988,73 грн. (т.1 а.с.93-98).

Крім того, додатково на перевірку також надавались документи на підтвердження господарських операцій по ланцюгу постачання від ПСП "СПОДОБІВСЬКЕ" до ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" (т.1 а.с.99-144).

Поставлений ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" товар згідно Договору №221021/ОСШ від 22.10.2021 був в подальшому реалізований Позивачем згідно контракту № Р572824/2121141 від 21.10.2021, укладеним з ОСОБА_1 (Нідерланди) та Додаткових угод до нього (т.1 а.с.146-153), що підтверджує: Заключна виписка за період з 04.11.2021 по 04.11.2021 та Виписка по рахункам за 10.11.2021, митні декларації (форма МД-2) та повідомлення про фактичне вивезення (т.1 а.с.154-161).

11.11.2021 між Позивачем (Покупець) та ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" (Постачальник) укладено Договір поставки №111121/ОСШ, згідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану першого ґатунку (надалі іменовані "Товар") на умовах, зазначених у цьому Договорі та Додатках до нього, які є невід`ємними частинами даного Договору (т.1 а.с.162-163).

Виконання Договору №111121/ОСШ від 11.11.2021 підтверджено: видатковою накладною №251 від 14.11.2021 на загальну суму 1 027 702,09 грн.; товарно-транспортною накладною від 13.11.2021; податковою накладною № 165 від 14.11.2021 на загальну суму 1 027 702,09 грн., в т.ч. ПДВ 171 283,68 грн.; видатковою накладною №252 від 16.11.2021 на загальну суму 1 024 338,10 грн.; товарно-транспортною накладною від 14.11.2021; податковою накладною № 166 від 16.11.2021 на загальну суму 1 024 338,10 грн., в т.ч. ПДВ 170 723,02 грн.; видатковою накладною №253 від 18.11.2021 на загальну суму 1 057 978,10 грн.; товарно-транспортною накладною від 17.11.2021; податковою накладною № 167 від 18.11.2021 на загальну суму 1 057 978,10 грн., в т.ч. ПДВ 176 329,68 грн.; видатковою накладною №254 від 18.11.2021 на загальну суму 1 126 940,11 грн.; товарно-транспортною накладною від 18.11.2021; податковою накладною № 168 від 18.11.2021 на загальну 1 126 940,11 грн., в т.ч. ПДВ 187 823,35 грн.; видатковою накладною №255 від 21.11.2021 на загальну суму 1 017 610,09 грн.; товарно-транспортною накладною від 21.11.2021; податковою накладною № 169 від 21.11.2021 на загальну 1 017 610,09 грн., в т.ч. ПДВ 169 601,68 грн.; видатковою накладною №256 від 22.11.2021 на загальну суму 1 043 681,10 грн.; товарно-транспортною накладною від 21.11.2021; податковою накладною № 170 від 22.11.2021 на загальну 1 043 681,10 грн., в т.ч. ПДВ 173 946,85 грн. (т.1 а.с.164-181).

Розрахунки між Сторонами здійснювалися в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що підтверджується: даними картки рахунку № 631 за 4 квартал 2021 року (т.1 а.с.182-183), а також платіжними дорученнями №472 від 16.11.2021 на суму 819 470,48 грн.; №473 від 16.11.2021 на суму 822 161,67 грн.; №508 від 19.11.2021 на суму 846 382,48 грн.; №509 від 19.11.2021 на суму 901 552,09 грн.; №3 від 23.11.2021 на суму 814 088,07 грн.; №2 від 23.11.2021 на суму 834 944,88 грн.; №4190 від 02.12.2021 на суму 208 736,22 грн.; №521 від 02.12.2021 на суму 211 595,62 грн.; №38 від 02.12.2021 на суму 160 000,00 грн.; №36 від 02.12.2021 на суму 225 388,02 грн.; №37 від 02.12.2021 на суму 205 540,42 грн.; №35 від 02.12.2021 на суму 203 522,02 грн.; №39 від 02.12.2021 на суму 44 867,62 грн. (т.1 а.с.184-190).

Поставлений ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" товар згідно Договору №111121/ОСШ від 11.11.2021 був в подальшому реалізований Позивачем згідно контракту № Р572875/2122869 від 11.11.2021, укладеним з ОСОБА_1 (Нідерланди) та Додаткових угод до нього (т.1 а.с.191-196), що підтверджує: Виписка по рахункам за 24.11.2021, митні декларації (форма МД-2) та повідомлення про фактичне вивезення (т.1 а.с.197-200).

Додатково до перевірки надано документи на підтвердження реальності господарських операцій по ланцюгу постачання від ТОВ "СГФ "РУБІЖНЕ" до ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" (т.1 а.с.201-243).

24.11.2021 між Позивачем (Покупець) та ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" (Постачальник) укладено Договір поставки №241121/ОСШ, згідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану першого ґатунку (надалі іменовані "Товар") на умовах, зазначених у цьому Договорі та Додатках до нього, які є невід`ємними частинами даного Договору (т.1 а.с.244-245).

Виконання умов Договору №241121/ОСШ від 24.11.2021 підтверджує: рахунок на оплату №45 від 28.11.2021 на суму 1 176 579,90 грн.; видаткова накладна №295 від 28.11.2021 на суму 1 176 579,90 грн.; податкова накладна №171 від 28.11.2021 на суму 1 176 579,90 грн., в т.ч. ПДВ 196 096,65 грн.; товарно-транспортна накладна №27/11-1 від 27.11.2021; рахунок на оплату №46 від 28.11.2021 на суму 1 109 829,90 грн.; видаткова накладна №296 від 28.11.2021 на суму 1 109 829,90 грн.; податкова накладна №172 від 28.11.2021 на суму 1 109 829,90 грн., в т.ч. ПДВ 184 971,65 грн.; товарно-транспортна накладна №27/11-2 від 27.11.2021; рахунок на оплату №47 від 29.11.2021 на суму 1 173 019,90 грн.; видаткова накладна №297 від 29.11.2021 на суму 1 173 019,90 грн.; податкова накладна №173 від 29.11.2021 на суму 1 173 019,90 грн., в т.ч. ПДВ 195 503,32 грн.; товарно-транспортна накладна №28/11-2 від 28.11.2021; рахунок на оплату №48 від 29.11.2021 на суму 1 096 479,90 грн.; видаткова накладна №298 від 29.11.2021 на суму 1 096 479,90 грн.; податкова накладна №174 від 29.11.2021 на суму 1 096 479,90 грн., в т.ч. ПДВ 182 746,65 грн.; товарно-транспортна накладна №28/11-1 від 28.11.2021 (т.1 а.с.246-250, т.2 а.с.1-11).

Розрахунки між Сторонами здійснювалися в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що підтверджується: даними картки рах.№ 631 за листопад 2021 січень 2022 року (т.2 а.с.12-13), а також платіжними дорученнями №11 від 29.11.2021 на суму 887 636,92 грн.; №12 від 29.11.2021 на суму 941 263,92 грн.; №18 від 30.11.2021 на суму 877 183,92 грн.; №34 від 02.12.2021 на суму 878 607,92 грн.; №42 від 06.12.2021 на суму 865 791,93 грн.; №43 від 06.12.2021 на суму 809 543,92 грн.; №44 від 06.12.2021 на суму 890 711,92 грн.; №4183 від 30.11.2021 на суму 938 415,92 грн. (т.2 а.с.14-17).

Поставлений ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" товар згідно Договору №241121/ОСШ від 24.11.2021 був в подальшому реалізований Позивачем згідно контракту № Р572895/2123995 від 25.11.2021, укладеним з ОСОБА_1 (Нідерланди) та Додаткових угод до нього (т.2 а.с.18-24), що підтверджує: Виписка по рахункам за 01.12.2021 та 08.12.2021, митна декларація (форма МД-2) та повідомлення про фактичне вивезення (т.2 а.с.41-43).

Також, додатково до перевірки надано документи на підтвердження реальності господарських операцій в ланцюгу постачання до ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" (т.2 а.с.25-40, 44-96).

Суд зазначає, що вищевказані первинні документи по господарським правовідносинам Позивача з ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили та доказовості. Також, предмет даних господарських операцій Позивача відповідає видам його господарської діяльності, що підтверджується аналізом господарських операцій з придбання товару та подальшого його використання (реалізації) у господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Висновки ж контролюючого органу про нереальність господарських операцій Позивача з його контрагентом ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" ґрунтуються лише виключно на податковій інформації, з якої було встановлено певні ознаки нереальності здійснення останнім господарських операцій. Разом з тим, суд вважає безпідставними посилання Відповідача в обґрунтування висновків щодо порушення Позивачем вимог податкового законодавства на податкову інформацію щодо ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ", оскільки вона носить виключно інформативний характер та сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту добросовісності поведінки Позивача та підтвердження вчинення дій, спрямованих на перевірку контрагентів, з якими товариство мало взаємовідносини, останнім надано документи на підтвердження проведення аналізу господарської діяльності контрагента ТОВ "СІЛЬВЕР ТІМ" до підписання з останнім договорів на поставку товару (т.2 а.с.97-161). Разом з тим, Позивач як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати певний контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та податкового законодавства, а тому не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Таким чином, платник податків, який придбав товар та або/послуги в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом або постачальниками товару (робіт/послуг) у ланцюгу постачання.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує. Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту (п.17 постанови ВС від 31.07.2018 №820/3119/17, номер справи в ЄДРСР 75644939).

Дане підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі "Інтерсплав проти України";рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) "Справа БУЛВЕС проти Болгарії"; рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява № 6689/03) у справі "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії».

Лише встановлення в ході судового розгляду фактів узгодженості протиправних дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами з законних джерел.

Отже, в силу закону отримання податковим органом податкової інформації, акту перевірки, довідки зустрічної звірки або акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку щодо встановлення та доведення факту вчинення конкретним платником податків порушення закону.

Разом з тим, матеріали даної справи не містять аналізу податкового органу конкретних обставин здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також жодних доказів, які свідчили б про безтоварність таких операцій.

Посилання відповідача на відсутність у контрагента позивача основних фондів також не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань за укладеними договорам.

Також, слід зазначити, що суду не надано доказів того, що контрагент позивача на час вчинення господарських операцій не мав чинного статусу платника податку на додану вартість, а до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про його відсутність за місцезнаходженням, а тому наведені в акті доводи щодо неспроможності контрагента здійснювати певні види господарської діяльності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведені та не підтверджені жодними письмовими доказами.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 24810,00 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача (т.1 а.с.20-21).

Щодо судових витрат на правничу допомогу, то як зазначено по змісту позовної заяви відповідні докази, які підтверджують їх розмір, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст.6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС від 22.02.2022 року № 3 (форми "В").

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудгрейноіл" () судовий збір в сумі 24 810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько