Справа № 280/161/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Справа № 280/161/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування позивачу при обчисленні пенсії за віком стажу роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 у період з 01.01.2004 по 31.12.2006 (3 роки), з 15.09.2007 по 24.04.2009 (1 рік 7 місяців 10 днів), з 05.05.2009 по 28.02.2018 (8 років 9 місяців 24 дні);

2) зобов`язати відповідача обчислити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 06.70.2022 із врахуванням стажу роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 у період з 01.01.2004 по 31.12.2006 (3 роки), з 15.09.2007 по 24.04.2009 (1 рік 7 місяців 10 днів), з 05.05.2009 по 28.02.2018 (8 років 9 місяців 24 дні);

3) стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по сплаті судового збору у сумі 992 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення від 26.07.2022 позивачу призначено пенсію, проте до страхового стажу було не враховано періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 15.09.2007 по 24.04.2009, з 05.05.2009 по 28.02.2018. За результатами розгляду звернень позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було повідомлено, що перегляд розміру пенсії відбудеться після сплати страхових внесків підприємствами, в яких працював позивач у зазначені періоди. Позивачем вживалися заходи для підтвердження спірного періоду роботи додатковими документами, однак Архівне управління Запорізької міської ради своєю архівною довідкою від 13.09.2022 повідомило йому, що ТОВ «Центуріон-2000» документи на зберігання не надавало, тому відомості про підтвердження стажу роботи надати неможливо; на адресу ТОВ «ВКП МБ-71» направлялось звернення, проте конверт повернено за закінченням терміну зберігання. На думку позивача, він не може відповідати за неналежне виконання страхувальниками (ТОВ «Центуріон-2000», ТОВ «ВКП МБ-71») їх обов`язку щодо належної сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З огляду на викладені обставини, позивач вважає дії щодо неврахування відповідних періодів роботи до страхового стажу неправомірними, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

24.01.2023 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (вх.№3849), в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема підкреслює, що з 01.01.2004 страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Відтак до врахування страхового стажу не взято періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 15.09.2007 по 24.04.2009, з 05.05.2009 по 28.02.2018, оскільки в Державному реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості щодо сплати страхових внесків за ці періоди. Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає позовні вимоги щодо зарахування певних періодів роботи до страхового стажу необґрунтованими та протиправними, тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком.

За результатами розгляду заяви позивача від 19.07.2022 відповідачем прийнято рішення №05 від 26.07.2022 про призначення пенсії з 06.07.2022. У рішенні також зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 30 років 1 місяць 9 днів (а.с.15).

При цьому, відповідно до записів у трудових книжках НОМЕР_2 та НОМЕР_1 (а.с.11-13) ОСОБА_1 у періоди:

з 14.06.1977 по 28.08.1978 працював учнем сепараторника у Виробничому об`єднанні Запоріжоліяжиркомбінат;

з 01.09.1978 по 01.08.1979 навчався у ПТУ;

з 01.08.1979 по 05.12.1993 працював слюсарем з ремонту автотехники по 3 розряду, заступник начальника відділу постачання запчастин у ПМК №123 тресту «Запоріжагробуд»;

з 08.12.1993 по 30.06.2000 працював інженером зі збуту та постачання у ТОВ «Медіо»;

з 16.07.2000 по 25.12.2003 працював комерційним директором з автозапчастин у ВАТ «Запоріжсільбуд» ДП АТП-0862;

з 01.01.2007 по 14.09.2007 працював у ДП «Запорізький цирк»;

з 18.07.2000 по 24.04.2009 працював начальником відділу збуту та постачання у ТОВ «Центуріон-2000»;

з 05.05.2009 по 28.02.2018 працював заступником директора з комерційних питань ТОВ «ВКП МБ-71»;

з 01.07.2018 по 14.07.2018 працював у ТОВ «Добронова»;

з 16.10.2018 по 13.11.2018 перебував на обліку як безробітний у Південному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя:

з 14.11.2018 по 11.09.2019 - працював оператором поштового зв`язку 3 класу дільниці супроводу фізичного захисту об`єктів та персоналу відділу охорони, оператором поштового зв`язку 3 класу дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації, оператором поштового зв`язку 2 класу дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації у Запорізькій дирекції ПАТ «Укрпошта», Запорізькій дирекції АТ «Укрпошта»;

з 17.01.2020 по 29.11.2021 - працював охоронником у ТОВ «Бізнес-Безпека і Б».

Проте при призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006 та з 15.09.2007 по 24.04.2009 у ТОВ «Центуріон-2000», та період роботи з 05.05.2009 по 28.02.2018 у ТОВ «ВКП МБ-71», про що свідчить форма РС (а.с.15, зворотній бік).

Враховуючи те, що ТОВ «Центуріон-2000» як юридична особа є припиненою, 06.09.2022 позивачем направлено заяву на адресу Архівного управління Запорізької міської ради з проханням, зокрема, надати документи на підтвердження роботи ОСОБА_1 у ТОВ «Центуріон-2000», а також надати відомості про нарахування заробітної плати позивачу у період його роботи на підприємстві (а.с.19).

В архівній довідці від 13.09.2022 №04-24/П-163, виданій Архівним управлінням Запорізької міської ради, зазначено, що документи ТОВ «Центуріон-2000» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати копії наказів про прийняття та звільнення з роботи, інші документи, які підтверджують роботу, відомості про нарахування заробітної плати та інформацію про правонаступників ОСОБА_1 немає можливості. Підстава: абетковий покажчик фондів ліквідованих установ (а.с.21-22).

З огляду на те, що відповідно до загальнодоступної інформації ТОВ «ВКП МБ-71» не є припиненим, позивач направив заяву на адресу підприємства з проханням надати відомості на підтвердження роботи ОСОБА_1 у вказаному підприємстві, проте до позивача був повернений конверт з підставою невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.20,23).

Надалі позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з проханням переглянути розмір пенсії, врахувавши спірні періоди роботи до страхового стажу, проте листами від 16.11.2022 №12586-11995/П-02/8-0800/22 та від 13.12.2022 №13642-13239/П-02/8-0800/22 роз`яснено, що страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється тільки на підставі даних, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тому, у разі сплати страхових внесків підприємствами, зазначеними у Вашому зверненні, можливо буде повернутися до питання перегляду розміру пенсії (а.с.24-27).

Не погодившись з діями відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 15.09.2007 по 24.04.2009, з 05.05.2009 по 28.02.2018, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У частині першій статті 40 Закону №1058-IV законодавець встановлює, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII), яка визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, - до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як встановлено з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, позивач подав до пенсійного органу для призначення пенсії основний документ, який підтверджує стаж роботи трудову книжку, в якій підтверджується періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006 та з 15.09.2007 по 24.04.2009 у ТОВ «Центуріон-2000», та період роботи з 05.05.2009 по 28.02.2018 у ТОВ «ВКП МБ-71».

Суд зазначає, що відповідальність за повноту і точність тих чи інших записів в трудовій книжці покладено на власника підприємства, установи, організації або на уповноважену ним особу, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 30.09.2021 у справі №300/860/17.

Більш того, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії (постанова Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а).

Суд акцентує увагу на тому, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних, та сама по собі не здача облікових книг в архівний відділ не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у період роботи у ТОВ «Центуріон-2000».

Дослідивши записи у трудовій книжці, суд дійшов висновку, що записами у ній підтверджується стаж роботи у спірні періоди з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 15.09.2007 по 24.04.2009, з 05.05.2009 по 28.02.2018. Також слід зазначити, що відповідні записи підписані посадовими особами і належним чином засвідчені печаткою.

За частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд наголошує, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а, від 11.07.2019 у справі №127/1849/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Так, позивачем вживалися заходи для підтвердження спірних періодів роботи додатковими документами, зокрема, направлялись запити до архівного управління та безпосередньо підприємства. Водночас відповідач не скористався передбаченими законодавством повноваженнями, тим самим перекладаючи дії з уточнення інформації на позивача.

Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача через відсутність даних в персоніфікованому обліку, суд зазначає наступне.

Частиною десятою статті 20 Закону №1058-ІV визначено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень статті 106 Закону №1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд підкреслює, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи позивача через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до стажу спірні періоди роботи, оскільки цей стаж підтверджується доказами, що досліджувались судом. Відтак належним способом захисту порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування позивачу при обчисленні пенсії за віком стажу роботи у періоди з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 15.09.2007 по 24.04.2009, з 05.05.2009 по 28.02.2018. Відповідно для поновлення порушеного права слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з урахуванням стажу роботи у раніше зазначені періоди.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Квитанцією від 28.12.2022 №1-228К підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. (а.с.6). За таких обставин, відповідно до частини першої статті 139 КАС України судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2006 та з 15.09.2007 по 24.04.2009 у ТОВ «Центуріон-2000», та період роботи з 05.05.2009 по 28.02.2018 у ТОВ «ВКП МБ-71».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням стажу роботи у періоди з 01.01.2004 по 31.12.2006, з 15.09.2007 по 24.04.2009, з 05.05.2009 по 28.02.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13.02.2023.

Суддя К.В.Мінаєва