Справа № 340/4130/22
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 340/4130/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 340/4130/22 (суддя І інстанції Пасічник Ю.П.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні йому пенсійних виплат;

- зобов`язати відповідача поновити йому пенсійні виплати і виплачувати пенсію, починаючи з 25.03.2022.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року позов задоволений повністю. (а.с. 57-58)

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції щодо задоволення позову і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачем не дотримано Порядку № 22-1, а саме останній звертався до відповідача із зверненням-запитом довільної форми, в якому просив надати інформацію. Саме на вказане звернення позивач посилається у позові і вважає, що саме на підставі запиту відповідач має здійснити перерахунок пенсії. Водночас орган Пенсійного фонду може прийняти певне рішення щодо призначення (перерахунку) чи відмови лише після надходження заяви встановленого зразка з усіма необхідними документами (в даному випадку після отримання пенсійної справи з російської федерації).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 . (а.с. 6-7)

Позивач є пенсіонером за віком про що свідчить копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 , відповідно до якого пенсія призначена довічно з 15.10.2003. (а.с. 9)

У зв`язку з виїздом до РФ у 2017 пенсійна справа позивача передана до ГУ-ГУПФ № 6 по м. Москві та Московській області. (а.с. 40-42)

У зв`язку з поверненням в Україну, позивач 10.06.2021 звернувся до відповідача із заявою № 5966 про перерахунок пенсії до якої долучено необхідний пакет документів. (а.с. 18-29)

У травні 2022 року позивач знову звертався до відповідача із заявою про поновлення пенсійних виплат. (а.с. 20)

Відповідач тричі, 11.06.2021, 15.12.2021 та 17.02.2022 звертався до відповідного органу Пенсійного фонду РФ з приводу передачі пенсійної справи позивача, проте відповіді не отримав. (а.с. 43-45)

Відповідач зазначає, що у зв`язку введенням в Україні воєнного стану АТ «Укрпошта» з 24.02.2022 тимчасово припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до РФ та Білорусі, а тому витребування пенсійної справи є неможливим, отже виплата пенсії за новим місцем проживання позивача буде можлива за умови: відновлення АТ «Укрпошта» міжнародних поштових відправлень призначенням до РФ та направлення відповідного запиту до ПФ РФ; особистого надання заявником пенсійної справи, отриманої в органах ПФ РФ. (а.с. 26-28)

Незгода позивача з вказаними діями відповідача стала підставою для звернення до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вчинено всі залежні від нього заходи для поновлення виплати пенсії, але при цьому, з незалежних від нього обставин, витребування пенсійної справи від Пенсійних органів РФ є неможливим, що взагалі позбавляє таких осіб, як позивач, можливості отримувати пенсію. Це, в свою чергу, порушує його право власності та право на соціальний захист, а також позбавляє засобів до існування.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України ч. 1 ст. 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, а відповідно не може бути обмежене пенсійним органом з формальних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 № 1058-IV (надалі Закон № 1058).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Судами встановлено, що після повернення позивача в Україну він 10.06.2021 за правилами передбаченими Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, звернувся до відповідача із заявою № 5966 про поновлення виплати пенсії до якої долучено: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про спосіб виплати пенсії. (а.с. 18-19)

Призначення позивачу пенсії за віком з 15.10.2003 підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача (а.с. 9) і відповідачем не заперечується.

Згідно з п. 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Отже, позивачем вчинено всі залежні від нього заходи для поновлення виплати пенсії, але при цьому, з незалежних від нього обставин, витребування пенсійної справи від Пенсійних органів РФ є неможливим, що позбавляє його можливості отримувати пенсію. Це, в свою чергу, порушує його право власності та право на соціальний захист, а також позбавляє засобів до існування.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення). Право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, відмова поновити позивачу виплату пенсії є втручанням відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії і не ґрунтується на принципі верховенства права. По суті позивач позбавлений пенсійних виплат вже протягом двох років, відмова відповідача поновити виплату пенсії з формальних підстав є неприпустимою у правовій державі та порушує приписи статті 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на це, а також контекст спірних правовідносин, що склались між сторонами, суд зазначає, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

З огляду на зазначені вище конституційні приписи пенсійний орган зобов`язаний вжити заходів до поновлення виплати пенсії позивачу, забезпечивши таким чином його право на пенсійне забезпечення, гарантоване йому чинним законодавством України.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов до висновку, що дії відповідача стосовно відмови позивачу у поновленні пенсійних виплат, у зв`язку з неможливістю витребувати пенсійну справу, є протиправними, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачу у поновленні пенсійних виплат у зв`язку з неможливістю витребувати пенсійну справу, а тому повинен поновити позивачу пенсійні виплати і виплачувати пенсію.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа є справою незначної складності відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 340/4130/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко