Справа № 160/12437/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/12437/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 р. (суддя: Жукова Є.О) в адміністративній справі №160/12437/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру його пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 01 грудня 2019 р. з 90% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та обмеження призначеної пенсії максимальним розміром, який не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втраті працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01 грудня 2019 р. без обмеження її максимальним розміром у розмірі 90% грошового забезпечення, обчисленого відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4071 від 09 серпня 2021 р.

В обґрунтування позову вказав, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка була призначена йому у розмірі 90% грошового забезпечення. Зменшення відповідачем відсотку, при здійсненні перерахунку її розміру до 70% є неправомірним. Також відповідач протиправно обмежив розмір його пенсії максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем, який просить суд його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Скаргу обґрунтовує тим, що судом повністю проігноровано розгляд заявленої ним позовної вимоги щодо протиправності дій відповідача, в частині зменшення йому відсоткового значення розміру пенсії, при здійсненні її перерахунку, а саме з 90% на 70%. В частині розгляду заявлених позовних вимог щодо протиправності дій відповідача, відносно обмеження його пенсії максимальним розміром, судом невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до винесення неправомірного рішення в цій частині.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р. зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 01 грудня 2019 р. та виплату, з урахуванням раніше здійснених виплат розміру пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне Медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» МВС України № 33/24-/С-4071 від 09 серпня 2021 р. про розмір грошового забезпечення. Листом від 18 квітня 2022 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , що доплата на виконання рішення суду, обчислена з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Закону №2262.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру його пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 01 грудня 2019 р. з 90% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та обмеження призначеної пенсії максимальним розміром, який не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втраті працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01 грудня 2019 р. без обмеження максимальним розміром у розмірі 90% грошового забезпечення, обчисленого відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4071 від 09 серпня 2021 р.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав, що відповідно до приписів статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 р. максимальний розмір пенсії, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тому дії відповідача відносно позивача у цій частині правовідносин є правомірними.

Водночас, суд першої інстанції не надав правову оцінку заявленим ОСОБА_1 позовним вимогам в частині дій відповідача, відносно зменшення йому відсоткового значення розміру пенсії з 90% на 70% сум грошового забезпечення, при здійсненні її перерахунку відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4071 від 09 серпня 2021 р.

Колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 р. (далі - Закон №2262-XII).

Згідно частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90 % від сум грошового забезпечення, однак листом від 18 квітня 2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровській області його було повідомлено про здійснення її перерахунку на виконання вимог рішення суду у справі №160/18376/21 у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4071 від 09 серпня 2021 р.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 р. №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів./

В подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 р. № 1166-VII внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Внесення Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідного грошового забезпечення, стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2019 р. у зразковій справі №240/5401/18 та висновками Касаційного адміністративного суду Верховного Суду в постанові від 07 вересня 2022 р. у справі №1.380.2019.000354.

Викладене свідчить про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру його пенсії з 90% на 70% сум грошового забезпечення.

Щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та частиною 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 р. визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Конституційним Судом України рішенням від 20 грудня 2016 р. у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини даного рішення, положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 р. №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 р., у частині 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та в частині 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Водночас, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 09 лютого 2021 р. у справі №1640/2500/18 (№К/9901/66965/18).

Також, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2021 р. у справі №400/2085/19, у постанові від 22 січня 2022 р. справа №240/7087/20, у постанові від 12 грудня 2022 р. у справі № 620/5701/20, у постанові від 20 січня 2023 р. у справі №640/24801/19.

Суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення застосував правовий висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19 та постанові від 21.12.2020 у справі №580/5962/20.

Однак, у зазначених справах спірні правовідносини регулювались іншими нормативно-правовими актами, оскільки позивачі не являлись військовими пенсіонерами і отримували пенсію за вислугу років, як працівники льотно-виробничого складу цивільної авіації - члену льотного екіпажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог статей 53, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Натомість ОСОБА_1 є військовим пенсіонером і обмеження у виплаті йому пенсії є протиправним, що додатково підтверджується висновком Конституційного Суду України у Рішенні № 7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 р. у справі № 3-102/2021(231/21, 415/21).

Порушення норм матеріального та процесуального права є підставою для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Пунктом "в" частини 4 статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною 1,7 статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. (квитанція №0.0..1 від 09 травня 2022 р.), за подання апеляційної скарги в розмірі 1489,00 грн. (квитанція №0.0..1 від 16 листопада 2022 р.), загальний розмір 2 481,40 грн. Дана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 р. в адміністративній справі №160/12437/22 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру призначеної йому пенсії за вислугу років з 90% на 70% сум грошового забезпечення, при здійсненні її перерахунку з 01 грудня 2019 р. відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4071 від 09 серпня 2021 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області починаючи з 01 грудня 2019 р. провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної йому пенсії за вислугу років у розмірі 90 % сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4071 від 09 серпня 2021 р. , з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 р. пенсії за вислугу років максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області починаючи з 01 грудня 2019 р. виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше сплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () сплачену ним суму судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в адміністративній справі №160/12437/22 в загальному розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 08 лютого 2023 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий