Справа № 947/26982/22
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/181/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (адреса 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, електронна адреса - ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

І. ПРОЦЕДУРА

14.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції, Тростогона Михайла Ігоровича, серії ЕАР №6133161 від 06.11.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн. за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а також закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Ухвалою від 16.11.2022 року провадження у справі відкрито.

20.12.2022 року від Управління патрульної поліції в Одеській області до суду надійшов відзив на позов.

До судового засідання 15.02.2023 року сторони не з`явились, повідомлені належним чином.

На підставі викладеного, враховуючи, що судом неодноразово відкладався розгляд справи з огляду на воєнний стан, введений в Україні, стороною відповідача надано відзив на позов, а позивач мав можливість надати відповідь на відзив, суд вважає можливим розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною та незаконною, оскільки під час винесення постанови процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП. При цьому позивач зазначає, що постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо. Жодними предметами, в тому числі "прозорою плівкою" позивач номерні знаки не закривав, на момент складання оскаржуваної постанови вони не були закриті будь-якими предметами. Таким чином, позивач керував автомобілем, на якому на час винесення постанови були встановлені номерні знаки, передбачені вимогами Закону, та не були закриті будь-якими предметами, а тому в діях позивача відсутній склад правопорушення. Вказана постанова порушує права ОСОБА_1 , в зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом.

У відзиві на позов представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зазначив, що 06.11.2022 року о 21.53 в ході виконання службових обов`язків інспектор роти №2 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 за адресою: Одеська обл., с. Дачне, дорога Київ-Одеса, 452 км, виявив транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням, як пізніше стало відомо ОСОБА_1 , у якого державний номерний знак був закритий стороннім предметом, а саме прозорою плівкою, чим порушив п. 2.9.в ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується відеозаписами зі службових портативних відеореєстраторів інспекторів. Таким чином, інспектор під час розгляду справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6133161 від 06.11.2022 року за своїм внутрішнім переконанням дослідив наявні у справі докази та дійшов висновку про їх достатність, які в сукупності підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Представник відповідача звертає увагу на те, що в обґрунтування власної правової позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 6133161 від 06.11.2022 року о 21:59:58 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. З вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 06.11.2022 року о 21:53:50 (с. Дачне, дорога Київ-Одеса) керував автомобілем Toyota Land Cruiser 200, НОМЕР_2 , належним ОСОБА_3 , у якого державний номерний знак був закритий постороннім предметом, а саме прозорою плівкою, чим порушив п.2.9.в. ПДР - керування водієм Т/З з номерним знаком, закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Дата розгляду справи: 06.11.2022 21:59:58. Місце розгляду справи: Одеська, Біляївський, с. Дачне, дорога Київ-Одеса, 452 кв.

З матеріалів фото фіксації, наведених у відзиві на позов, та з матеріалів відео фіксації, доданих до відзиву вбачається, що всі чотири цифри номерного знаку НОМЕР_2 не проглядаються та закриті стороннім предметом.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Суд також враховує положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, якою встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки частинами 1,2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного Суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові №520/2261/19 від 25.06.2020 року, в якій зазначено, що обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою статті 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом досліджені надані стороною відповідача матеріали відеофіксації, які підтверджують факти, викладені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності та у відзиві на позовну заяву. Зокрема на зазначених відеозаписах зафіксовано, що всі чотири цифри номерного знаку НОМЕР_2 не проглядаються, в той час як всі літери чітко видно.

При цьому суд приймає до уваги, що позивачем ОСОБА_1 не спростовані доводи сторони відповідача щодо закриття номерного знаку та неможливості визначення символів номерного знаку з відстані 20 метрів.

Суд зазначає, що вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог чинного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді спорів перевага має надаватись змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені, оскільки факт порушення Правил дорожнього руху підтверджено наявними матеріалами справи, а доводи сторони позивача щодо необгрунтованості постанови не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 255, 295, 297 КАС України, ст. ст. 251, 283 КпАП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (адреса 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, електронна адреса - ) про скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Васильків О.В.