Справа № 320/8516/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2023 року № 320/8516/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги у разі загибелі її чоловіка ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову, оформлене протоколом № 68 від 08.05.2020;

- зобов`язати Міністерство борони України розглянути питання щодо призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 у розмірі 500- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день смерті.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що її чоловік, ОСОБА_2 , брав участь в антитерористичній операції, 16.03.2017 під час обстрілу отримав поранення.

ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримавши відкриту рану лівої половини тулуба з ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів, відкриту рану грудної клітки, двобічний пневмоторакс, інші тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження № 0001324 від 10.05.2019 не встановлено мотивів для самогубства ОСОБА_2 .

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.12.2019 підтверджено, що військовослужбовець ОСОБА_2 у розшуку не перебував, за самовільне залишення військової частини не обліковувався.

Відповідно до витягу із протоколу від 21.10.2019 № 2906 засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця вибухова травма молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1983 року народження, «розтрощення грудної клітки та травматична ампутація частини грудної клітки, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 237 від 10.05.2019 року, виданим Білоцерківським районним відділенням СМЕ Київської області, свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 13.05.2019 року Чупирянським виконавчим комітетом Чупирянської сільської ради Білоцерківського району, висновком експерта № 352-237 від 27.06.2019 року та актом службового розслідування в/ч НОМЕР_2 від 17.05.2019 року - травма, одержана в результаті нещасного випадку та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

З метою реалізації соціального та правового захисту військовослужбовців, передбаченого ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вона звернулася до відповідача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідачем 15.05.2020 відмовлено їй у призначенні виплат, передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки смерть ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_2 відповідно до контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України від 03.06.2016 та наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 03.06.2016 № 158 прийнятий на військову службу за контрактом на особливий період та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, ВОС 100915 А, зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, вважався таким, що з 03.06.2016 року справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат».

У період з 03.06.2016 по 24.06.2016 гр. ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Під час обстрілу 16.03.2017 гр. ОСОБА_2 отримав травму голови та нижньої частини живота.

Відповідно до наказу від 15.05.2019 № 147 сержанта ОСОБА_2 колишнього командира бойової машини - командира відділення 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, який знаходився в розпорядженні командира військової частини у зв`язку з лікуванням по пораненню, виключено із списків складу частини в зв`язку із смертю.

Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2019 встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.07.2017 №118 молодший сержант ОСОБА_2 17.07.2017 року убув у 762 військовий госпіталь на ВЛК. Після цього у військову частину не з являвся.

Відповідно протоколу огляду місця події від 09.05.2019 встановлено, що у цей день було виявлено тіло молодшого сержанта ОСОБА_2 біля будинку АДРЕСА_1 . Тіло перебувало з явними ознаками вибухової травми. Працівниками поліції на місці події було виявлено кільце від ручної гранати.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 10.05.2019 №237 встановлено, що смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 настала внаслідок ушкодження від застосування вибухових речовин та підривних пристроїв з невизначеним наміром.

Причина смерті: крововтрата, розтрощення грудної клітки та травматична ампутація частини грудної клітини.

Актом службового розслідування встановлено, що загибель молодшого сержанта ОСОБА_2 є:

невиконання ним вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов`язує військовослужбовця додержуватись вимог безпеки при поводженні зі зброєю та боєприпасами.

Смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.

Причинний зв`язок між невиконанням вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України та наслідком присутній.

Умовами, що сприяли загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 , стало порушення ним заходів безпеки при поводженні з боєприпасами.

Крім того, у постанові про закриття кримінального провадження від 24.03.2020 зазначено, що сукупність доказів та інших відомостей, отриманих під час проведення слідства, дає підстави стверджувати, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок нещасного випадку порушенні ним правил зберігання та використання вибухових речовин.

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.12.2019 зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_2 у розшуку не перебував, за самовільне залишення військової частини не обліковувався.

Відповідно до витягу із протоколу від 21.10.2019 № 2906 засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця вибухова травма молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1983 року народження, «розтрощення грудної клітки та травматична ампутація частини грудної клітки, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 237 від 10.05.2019 року, виданим Білоцерківським районним відділенням СМЕ Київської області, свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 13.05.2019 року Чупирянським виконавчим комітетом Чупирянської сільської ради Білоцерківського району, висновком експерта № 352-237 від 27.06.2019 року та актом службового розслідування в/ч НОМЕР_2 від 17.05.2019 року - травма, одержана в результаті нещасного випадку та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.05.2020 (протокол № 68 від 08.05.2020 ) відмовлено позивачці у призначенні виплат, передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975.

Рішення мотивоване тим, що згідно ст. 16-4 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо смерть військовослужбовця є наслідком навмисного спричинення тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); вчинення адміністративного правопорушення , вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння.

Позивачка, не погоджуючись із зазначено відмовою, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ч.1 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 зазначеної статті Закону визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерть особи звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерть особи звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Пунктом 1 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закону № 2011-XII) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 -3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

На виконання ч. 2 ст. 16-2 та ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 затверджено «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975).

Пунктом 1 Порядку № 975 визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть ( п. 3 Порядку №975)

Відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно п. 19 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Частиною першою статті 172-19 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця від 21.10.2019 №2906 вибухова травма молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1983 року народження «Розтрощення грудної клітки та травматична ампутація частини грудної клітки», що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 237 від 10.05.2019р., виданим Білоцерківським районним відділенням СМЕ Київської області, свідоцтвом по смерть серія НОМЕР_1 виданим 13.05.2019р. виконавчим комітетом Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київської області, висновком експерта №352-237 від 27.06.2019р. та актом службового розслідування в/ч НОМЕР_2 від 17.05.2019 року, - травма, одержана в результаті нещасного випадку та причина смерті, так, пов`язана з проходженням військової служби.

Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2019 було встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.07.2017 №118 молодший сержант ОСОБА_2 17.07.2017 року убув у 762 військовий госпіталь на ВЛК. Після цього у військову частину не з являвся.

Відповідно протоколу огляду місця події від 09.05.2019 встановлено, що у цей день було виявлено тіло молодшого сержанта ОСОБА_2 біля будинку АДРЕСА_1 . Тіло перебувало з явними ознаками вибухової травми. Працівниками поліції на місці події було виявлено кільце від ручної гранати.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №237 від 10.05.2019 встановлено, що смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 настала внаслідок ушкодження застосування вибухових речовин та підривних пристроїв з невизначеним наміром

Причина смерті: крововтрата, розтрощення грудної клітки та травматична ампутація частини грудної клітини.

Таким чином, актом службового розслідування встановлено, що причинами загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 є:

невиконання ним вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов 'язує військовослужбовця додержуватись вимог безпеки при поводженні зі зброєю та боєприпасами.

Смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 НЕ пов`язана з виконанням ним обов язків військової служби.

Причинний зв`язок між невиконанням вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України та наслідком присутній

Умови, що сприяли загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 стало порушення ним заходів безпеки при поводженні з боєприпасами.

Крім того відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 24.03.2020 також вбачається вина ОСОБА_2 , а саме порушення ним правил зберігання використання вибухових речовин.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами (ч.1 ст. 172-19 КУпАП). Суб`єктом правопорушення за вказаною статтею є військовослужбовець, який загинув.

В той же час, ні нормами Кримінального кодексу України, ні Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено права складання протоколу про адміністративні правопорушення або провадження досудового розслідування відносно померлої особи.

За змістом п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України (редакція чинна на момент винесення судового рішення у справі), кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження необхідним для реабілітації померлого.

У свою чергу, відповідно до п.9 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Отже, притягнення молодшого сержанта ОСОБА_2 до відповідальності із накладенням адміністративного стягнення в порядку статті 38 КУпАП є неможливим у зв`язку з його смертю.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 760/9519/17.
Отже, неможливість фіксації факту адміністративного правопорушення та встановлення вини особи у його вчиненні, притягнення її до відповідальності згідно з процедурою, встановленою Кодексом України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із її смертю та з урахуванням висновку про вчинення особою факту адміністративного правопорушення не може мати наслідком призначення та виплату позивачці одноразової грошової допомоги за умови вчинення загиблою особою адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 06.04.2021 у справі № 120/4628/18-а зазначив, що факт притягнення чи не притягнення особи до адміністративної відповідальності на можливість призначення позивачу спірної допомоги не впливає, оскільки визначальним в даному випадку є фактичні обставини загибелі, а не сам факт притягнення особи до відповідальності.

Крім того, відповідно до пункту 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15- денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з п. 14 цього Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Подання зазначених у п. 10 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та грунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у от. 16-4 Закону № 2011-ХІІ (зокрема, про те, що вона не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення загиблим (померлим) військовослужбовцем), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Водночас, обов`язок перевірити, чи не настала смерть (загибель) за обставин, перелік яких визначений у ст. 16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Подання членами сім`ї, батьками та утриманцями загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, документа, що свідчить про причини й обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства є обов`язковим і прямо передбачене законодавством, що визначає механізм призначення і виплати вказаної одноразової грошової допомоги.

Отже, при вирішенні питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги слід враховувати не лише випадки, коли вказана допомога необхідна бути призначена і виплачена, а й підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються. Тому подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, не виключає необхідності подання інших документів, що свідчать про причини та обставини, які стали причиною смерті військовослужбовця.

Так, згідно п. 1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №402, військово- лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза установлює, зокрема, причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), однак не встановлює і не може встановлювати причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.10.2018 у справі №265/7930/16-а, постанові від 06.04.2021 у справі 120/4628/18-а.

Тобто, відповідальним за повноту та достовірність документів, визначених пунктом 10 Порядку № 975, є заявник.

Разом з тим, позивачкою не подано документи, що свідчать про те, що смерть військовослужбовця не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства як до заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги так і до суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги обставини даної справи у сукупності з наведеними нормами законодавства, а також те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України при прийнятті оскаржуваного рішення, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог позивачки.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 382 КАС України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.