Справа № 580/9514/21
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2023 року

м. Київ

справа №580/9514/21

адміністративне провадження №К/990/37767/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 580/9514/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання нечинним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням 15.02.2022 задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправним та скасував наказ Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 09.04.2021 №41 «Про затвердження меж та режимів використання зон охорони пам`ятки місцевого значення м. Умань Черкаської області» в частині включення до меж та режимів використання зон охорони пам`ятки історії місцевого значення «Могила цадика Нахмана 1811 р» житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.11.2022 задовольнив апеляційну скаргу Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації; скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

26.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанцій у справі № 580/9514/21 за вищевказаним позовом, з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Одночасно з касаційною скаргою позивач заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке було обґрунтоване посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано ним 24.11.2022, який, на думку заявника, припав на вихідний день (суботу), у зв`язку із чим він має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Розглянувши вказане клопотання Верховний Суд не знайшов підстав для визнання наведених позивачем підстав пропуску такого строку поважними, оскільки під час дослідження долучених до касаційної скарги документів, зокрема конверта з відтиском поштового штемпеля, було з`ясовано, що 16.11.2022 Шостим апеляційним адміністративним судом представнику позивача було надіслано копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 14.11.2022 та вказане відправлення було вручено за довіреністю 23.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення: 437, а інших поважних причин його пропуску скаржником наведено не було, у зв`язку із чим ухвалою від 16.01.2023 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 580/9514/21; залишив без руху його касаційну скаргу, надавши йому строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом подання до Верховного Суду заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2022 із наведенням інших підстав для поновлення строку на її касаційне оскарження із наданням відповідних доказів на їх обґрунтування, та надання документа про сплату судового збору в розмірі 1984, 80 грн, оскільки вказаний документ не був доданий до касаційної скарги.

На виконання зазначеної ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 27.01.2023 надіслав до суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору в розмірі 1984, 80 грн та клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення із касаційною скаргою на один день скаржник вказує на часті перебої в роботі Єдиного державного реєстру судових рішень та Державного підприємства «Укрпошта», а також на загальновідомі обставини в державі - збільшення, зокрема в Черкаській області, повітряних тривог, їх тривалості, перебої із світлом, що в сукупності вплинуло на пропуск такого строку.

Враховуючи, що касаційна скарга позивачем з пропуском на касаційне оскарження в один, а також зважаючи на загальновідомі обставини, пов`язані із ракетними обстрілами та застосуванням операторами системи розподілу електричної енергії графіків стабілізаційних відключень електропостачання, у тому числі в Черкаській області, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга позивача обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував положення Закону України від 08.16.2000 № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» та Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» без урахування висновків щодо їх застосування у правовідносинах стосовно затвердження меж та режимів використання зон охорони пам`ятки місцевого значення, викладених у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 2-а/7780/11, від 30.11.2022 у справі № 240/9838/20, а також без урахування правового висновку стосовно змісту містобудівної документації населеного пункту, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 813/4993/15.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставини, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставами для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 580/9514/21.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 580/9514/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання нечинним та скасування наказу.

Витребувати із Черкаського окружного адміністративного суду справу № 580/9514/21 за вищевказаним позовом.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко,

Судді Верховного Суду