Справа № 815/5049/17
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5049/17
09 лютого 2023 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., судді Дубровної В.А., судді Корой С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні заяву приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, суд ухвалив відмовити в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства Одестеплокомуненерго до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Комунальне підприємство Теплопостачання міста Одеси, Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, в повному обсязі.
До Одеського окружного адміністративного суду 15.12.2022 надійшла заява приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії із посиланням на рішення Конституційного суду України від 16.11.2022 року № 9-р(ІІ)/2022 в справі № 3-270/2019 (6302/19) опубліковано в офіційному виданні «Офіційний вісник України».
Ухвалою судді від 19.12.2022 відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі за заявою приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року в адміністративній справі № 815/5049/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Визначено, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження колегією у складі трьох суддів.
Повідомлено учасників справи про розгляд заяви 04.01.2023.
04.01.2023, за клопотання представника позивача, судове засідання відкладено на 10.01.2023.
10.01.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023, визначено склад колегії суддів: Скупінська О.В. - головуючий суддя, Дубровна В.А., Корой С.М.
24.01.2023 суд заслухав представників учасників справи та дослідив докази.
24.01.2023 до канцелярії суду від представника приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» Фірсова В.Д. (вх.№2181/23), представника Міністерства юстиції України Подорян Д.В. (вх.№2180/23), представника Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» Чехлова Ю.В. (вх.№2180/23), представника Одеської міської ради Степанчук В.В. (вх.№2180/23) надійшли клопотання про продовження розгляду заяви у порядку письмового провадження.
25.01.2023 суд ухвалив розгляд заяви приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року за виключними обставинами в адміністративній справі № 815/5049/17 продовжити у порядку письмового провадження.
Так, в обґрунтування заяви зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позову стало застосування судами норми підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV зі змінами.
Разом з тим, Конституційний Суд України рішенням від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, а саме «скасування рішення державного реєстратора». Окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення.
На переконання позивача, оскільки правова норма, на підставі якої було відмовлено у задоволенні позову Одеським окружним адміністративним судом у постанові від 14.12.2017 року, визнана неконституційною, наявні підстави для перегляду цього рішення у зв`язку з виключними обставинами та задоволення позову.
В обґрунтування правової позиції представник третьої особи зазначив, що пункт 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містить імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане. Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, про перегляд якого за виключними обставинами з відповідною заявою звернувся позивач, у задоволенні позову відмовлено, а тому рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, воно не передбачає примусового його виконання. Також представник відповідача зазначає, що наявність рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.
Крім того, звертає увагу на те, що за змістом статті 152 Конституції України рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення
На підставі викладеного, представник відповідача просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 за виключними обставинами.
10 січня 2023 року до суду (вх.№ЕП/826/23) від представника приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» надійшли письмові пояснення щодо заперечень Одеської міської ради, комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» та Міністерства юстиції України на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Так, у зазначених поясненнях представник заявника зазначає, що ч.5 ст.242 КАС України не містить імперативного припису щодо обов`язкового і беззастережного застосування позицій Верховного Суду судами нижчих інстанцій під час прийняття судового рішення у справі, а висновки Верховного Суду щодо застосування п.1 ч.5 ст.361 КАС України не поширюються на дану справу з огляду на те, що оцінюючи відсутність ретроспективної дії рішень Конституційного Суду України, Верховний Суд виходив у своїх рішеннях з оцінки конкретних рішень, а у даному випадку Конституційний Суд України у Рішенні від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19), встановив порушення прав позивача.
Із посиланням на позицію Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 14.05.2020 у справі №808/1628/18, заявник наголошує, що перегляд справи за виключними обставинами, передбаченими ч.5 ст.361 КАС України не суперечить принципу юридичної визначеності (res judicata) та узгоджується з практикою ЄСПЛ.
Заявник підкреслює, що позиція Верховного Суду, що викладена у його постановах щодо тлумачення п.1 ч.5 ст.361 КАС України сформована у вигляді беззмістовної констатації відповідного факту та зазначає, що у даному випадку позивач має законні очікування на відновлення своїх порушених прав.
16.01.2023 до суду (вх.№ЕП/1355/23) від Одеської міської ради надійшли письмові пояснення де зазначається, що у даному випадку судове рішення не підлягало виконанню, а відтак не підлягає перегляду за виключними обставинами.
23.01.2023 до суду (вх.№ЕП/2288/23) від комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» надійшли письмові пояснення із посиланням на ч.5 ст.242 КАС України та висновків Конституційного Суду України щодо передбачуваності застосування правових норм якою й була норма, яка визнана Конституційним Судом України неконституційною у Рішенні від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19).
24.01.2023 до суду (вх.№ЕП/2320/23) від представника Міністерства юстиції України надійшли заперечення на письмові пояснення приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго», в яких відповідач зазначає про безпідставність, з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, посилань заявника на позицію Верховного Суду, що викладена в ухвалі та про незворотність у часі Рішень Конституційного Суду України.
Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.
11.09.2017 до Міністерства юстиції України надійшла скарга Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 08.09.2017 №01-13/4282, у якій просить відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийняти рішення про скасування рішення від 19.10.2016 об 12:15.10 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкритим розділом) за індексним номером: 31928617, прийняте державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» та прийняти рішення про скасування рішення від 15.06.2017 об 10:07:35 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35682081, прийняте державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» (а.с. 235-237 т.2).
18.09.2017 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок про задоволення скарги Департаменту комунальної власності від 08.09.2017 у повному обсязі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.10.2016 № 31928617, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.06.2017 №35682081, прийняте державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» (а.с. 257-261 т.2).
21.09.2017 року наказом Міністерства юстиції України №2955/5 задоволено скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 08.09.2017 в повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.10.2016 №31928617, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.06.2017 №35682081, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» (а.с. 262 т.2).
Публічне акціонерне товариство «Одестеплокомуненерго» не погодившись із прийнятим Міністерством юстиції України наказом оскаржив його до суду.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, суд ухвалив відмовити в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, в повному обсязі.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.06.2019, постановлено касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року - без змін.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
Відтак, оскільки оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 21.09.2017 року прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 18.09.2017, яким встановлено, що державним реєстратором Кравцем О.В. прийнято рішення щодо державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва за ПАТ «Одестеплокомуненерго» з порушеннями вимог законодавства у сфері державної реєстрації, що знайшло підтвердження під час судового розгляду справи, а тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.10.2016 № 31928617 підлягало скасуванню. Також, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.06.2017 №35682081, прийняте державним реєстратором Хоміною М.І., також підлягало скасуванню як таке, що випликає з факту скасування про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.10.2016 № 31928617, прийнятого державним реєстратором Кравцем О.В.
Таким чином, наказ Міністерства юстиції України № 2955/5 «Про скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно» від 21.09.2017 є обґрунтованим та прийнятим відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.
15.12.2022 до суду звернувся представник ПрАТ «Одестеплокомуненерго» із заявою про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 за виключними обставинами покликаючись на те, що Конституційний Суд України рішенням 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, а саме «скасування рішення державного реєстратора», а отже є підстави для перегляду цього судового рішення у зв`язку з виключними обставинами.
Так, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.
Верховний Суд зазначив, що «положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».
Окремо Верховний Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».
Зважаючи на вищенаведене, суд не знаходить підстав для не врахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено.
У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.
Таким чином, з огляду на наведений вище правовий висновок правові підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку - відсутні.
Окремо колегія суддів звертає увагу, що рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) може бути підставою для перегляду відповідного судового рішення, проте за певних умов (якщо рішення ще не виконане).
Відповідно до частини першої статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Відповідно до змісту резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення.
Тобто, відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» словосполучення «скасування рішення державного реєстратора», що міститься в положеннях статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнане неконституційним та втратило чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення, що прямо встановлено цим рішенням.
Верховний Суд неодноразово розглядав справи, в яких вирішувалося питання застосування положень частини другої статті 152 Конституції України, статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» у взаємозв`язку з положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка входить до складу палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у постанові від 17.12.2019 у справі № 808/2492/18 зазначив, що наявність рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки під час розв`язання спору. На час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення рішення судом закон був чинним та підлягав застосуванню. Суд також зазначив, що з тексту імперативних приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України вбачається, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом у процесі розв`язання справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. Суд дійшов висновку, що в ситуації, яка є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що входить до палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, висловив у постанові від 25.07.2019 у справі № 804/3790/17 правову позицію про те, що рішення Конституційного Суду України на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
Крім того, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19).
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.08.2022 у справі №280/5907/19.
Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» від 15.12.2022 про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 за виключними обставинами, скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 та прийняття нового рішення.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які наявні у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає що заява про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року за виключними обставинами в адміністративній справі № 815/5049/17 задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295, 368, 369 КАС України, суд
Відмовити в задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №815/5049/17 в силі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Скупінська О.В.

Суддя Дубровна В.А.

Суддя Корой С.М.