Справа № 298/981/21
Суддя: Зизич В. В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/981/21
Номер провадження 2-а/298/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді Зизич В.В.,

секретар судового засідання Коваль А.Ю.

номер справи 298/981/21,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт.Великий Березний позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з вказаним вище позовом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29 серпня 2021 року інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатські області Кулєв А.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справi про адміністративне правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху, зафiксоване не в автоматичному режимi, серії ЕАО №4699568, якою притягнуто ОСОБА_1 до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч.6 ст.121 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.9 В Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 гривень за те, що 29 серпня 2021 року о 01:36:35 на вулиці Пушкіна в смт.Великий Березний керував транспортним засобом ЗАЗ І6941ІК, в якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби.

Позивач зазначив, що не згідний з означеною постановою та вважає її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, наведені в постанові обставини не відповідають дійсності.

Вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не досліджував жодного доказу, висновок про вину позивача не ґрунтується на жодному доказі, що стверджено змістом оскарженої постанови, зокрема, відомостями наведеними в пунктах 5 та 7, підстав для винесення такої не було, матеріали справи про адміністративне правопорушення станом на час винесення постанови не містили жодного доказу, в постанові не зазначено відомостей про матеріали відео та фото фіксації.

Стверджує, що працівник поліції не виконав вимог щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази у підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, розгляд справи проведено без участі позивача, вина позивача не доведена, жодного доказу у підтвердження вчинення правопорушення нема.

Наголошується, що оскаржувана постанова порушує законні права та інтереси позивача, який не вчиняв правопорушення, та щодо якого проведено розгляд справи з порушенням норм КУпАП.

За вказаних обставин, позивач просить оскаржену постанову серії ЕАО №4699568 від 29 серпня 2021 року визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 грудня 2021 року поштовим відправленням на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, згідно якого в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови представник відповідача - Готра Г.Ю. просив відмовити.

Вказується, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі, правопорушення вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕАО №4699568 від 29 серпня 2021 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З посиланням на положення п.1.9, 2.9 В ПДР, ч.6 ст.121, ст.ст.9, 258, 222 КУпАП, п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", ст.14 Закону України «Про дорожній рух», Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395, представник відповідача стверджує, що в силу законних підстав відповідачем було винесено постанову серії ЕАО №4699568 від 29 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складення постанови ґрунтувалось на нормах КУпАП, а твердження позивача про порушення ГУНП законодавства є безпідставними, необгрунтованими.

У відповіді на відзив, що надійшла через канцелярію суду 30 грудня 2021 року, представник позивача адвокат Цуга Ю.Ю. заперечує проти відзиву, поданого ГУНП в Закарпатській області, вважає такий необґрунтованим, що жодним чином не спростовує обставин, наведених в позовній заяві.

Вказує, що до відзиву не додано жодного доказу у підтвердження наведених в ньому обставин. Позивач не визнає жодної обставини, що зазначена у відзиві на позов, не визнає вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Стверджує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не досліджував жодного доказу, висновок про вину позивача не ґрунтується на доказах, підстав для винесення оскаржуваної постанови не було, жодним чином не зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не долучено доказів, що розгляд справи відбувся за участю позивача, що останнього було повідомлено про розгляд справи.

14 грудня 2022 року поштовим відправленням на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повторно надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, згідно якого представник відповідача - Олексій В.В. просив відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови. У вказаному відзиві наведені аналогічні заперечення, що були вказані у відзиві, поданому представником відповідача - Готра Г.Ю.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представнику позивача - адвокату Цуга Ю.Ю. направлено текст повідомлення про виклик на електронну адресу. Матеріали справи містять заяву представника позивача - адвоката Цуга Ю.Ю. про розгляд справи без участі позивача та його представника. У вказаній заяві зазначив, що позовну заяву підтримує, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Закарпатській області, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення тексту повідомлення про виклик на офіційну електронну адресу, у судове засідання не з`явився.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення на них відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4699568 від 29 серпня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, а оскаржену постанову такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення наявності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість винесення ним постанови про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що визначено ч. 2 ст. 77 КАС України.

Оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КупАП.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що ОСОБА_1 29 серпня 2021 року о 01:36:35 на вулиці Пушкіна в смт.Великий Березний керував транспортним засобом ЗАЗ І6941ІК, в якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив п.2.9 В Правил дорожнього руху України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306).

Частиною 6 ст.121 КупАП (в редакції станом на 29 серпня 2021 року) визначено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.2.9 В ПДР України водієві забороняється, окрім іншого, керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Як згадувалось вище, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив вимоги п.2.9 В Правил дорожнього руху, оскільки 29 серпня 2021 року о 01:36:35 на вулиці Пушкіна в смт.Великий Березний керував транспортним засобом ЗАЗ І6941ІК, в якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив. В той же час відповідач доказів протилежного суду не надав.

Суд встановив, що відповідач на виконання вимог ч. 1, 2 статті 77 КАС України та ст.251 КУпАП не надав жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п.2.9 В Правил дорожнього руху.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є лише оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що така постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскарженій постанові.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Між тим, така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, однак в розглядуваному випадку фіксування працівником поліції не здійснювалось.

Таким чином, на думку суду, лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі докази фіксації правопорушення відсутні.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскарженої постанови відповідно до норм КУпАП.

З огляду на вищезазначене та те, що відповідач по справі доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а також правомірності дій поліцейського відповідно до ст.77 КАС України, не надав, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту.

Таким чином, суд встановив те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, також не надав суду жодних доказів, які безпосередньо підтверджували обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності. Як наслідок, відповідач не довів правомірності прийнятої постанови серії ЕАО №4699568 від 29 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, що є підставою для її скасування.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправною оскарженої постанови, суд прийшов висновку, що в задоволенні такої слід відмовити, зважаючи на приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом часткового задоволення позову.

При вирішенні даного спору суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст.9, 121, 251, 280 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підставою для стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору є задоволення позовних вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, та наявність документального підтвердження сплати нею судового збору у відповідному розмірі.

Така позиція суду повністю співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 липня 2020 по справі №524/6159/16-а.

Згідно даних квитанції № від 3 вересня 2021 року позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом на рахунок було сплачено судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Отже, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 454 гривні 00 копійок, відповідно до ст.139 КАС України мають бути покладені на відповідача - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

Керуючись ст.ст.9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАО №4699568 від 29 серпня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП, винесену інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Кулєв А.М., скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Закарпатській області, місцезнаходження: 88000, м.Ужгород, вул.Ф.Ракоці, 13, Закарпатської області, .

Повне рішення суду складено 8 лютого 2023 року.

Суддя Зизич В.В.