Справа № 341/127/23
Суддя: МЕРГЕЛЬ М. Р.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/127/23
Номер провадження 2-а/341/1/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
У позові ОСОБА_1 просить скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 20.01.2023 № 1/365 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, адже прийнята безпідставно та з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, позивач стверджує, що справу розглянуто без його участі, не повідомлено взагалі про те, що така буде розглядатись.
Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

31.01.2023 на офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано копію позову з додатками та надано семиденний строк для подання відзиву.

Відповідач у справі відзив на позов до суду не надіслав, клопотань чи заяв також не надходило.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Таким чином, суд розглядає цю справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови від 20.01.2023 № 1/365 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,0 грн за те, що він допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він перебуває на військовому обліку та не повідомив відомості про сімейний стан, місце проживання.
У постанові констатовано, що 17.01.2023 о 11.00 год ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він перебуває на військовому обліку та не повідомив відомості про сімейний стан, місце проживання. Також, ОСОБА_1 належним чином повідомлено про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується корінцем-розписки про оповіщення останнього, проте він не з`явився у строк, зазначений в отриманій ним повістці. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.
Отже, зі змісту постанови встановлено, що порушення, за яке накладено стягнення, виявлено 17.01.2023, а 20.01.2023 прийнято оспорювану постанову. Будь-які докази про повідомлення особи щодо розгляду справи відсутні.
Відповідно до змісту позову розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 здійснювалось без участі особи, що позбавило його можливості реалізувати своє право на захист. Також, ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Так, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої та другої статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, а повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
На обов`язковості застосування судами вказаної правової позиції неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема у постанові від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, адміністративне провадження № К/9901/2047/18, колегія суддів Касаційного адміністративного суду зауважила, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача відповідно до частини другої статті 71 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень. Помилковим є висновок про зобов`язання, виключно, скаржника надати докази відсутності порушення ним відповідних норм чи правил, переклавши, тим самим, обов`язок доказування, регламентований статтею 71 КАС України, з відповідача на позивача.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами фактів порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про що зазначено в оскаржуваній постанові.
Частиною другою статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд враховує, що особа, стосовно якої проводиться розгляд адміністративної справи, має право на належний розгляд своєї справи відповідно до вимог чинного законодавства й пов`язані із цим розглядом процесуальні права, зокрема право знати про дату, час і місце розгляду справи, знайомитись з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката, тощо. Чого не було враховано під час розгляду справи 20.01.2023 стосовно ОСОБА_1 , оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, про його обізнаність із правами під час розгляду адміністративної справи, за складеним відносно нього матеріалами справи про адміністративне правопорушення відповідач не надав.

Крім того, всупереч вимог статті 77 КАС України відповідач не спростував доводів позивача про незаконність постанови, винесеної за його відсутності, у зв`язку із неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи, без роз`яснення йому прав, передбачених статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, та надання можливості надати пояснення по суті справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Проаналізувавши матеріали справи, суд констатує, що відповідач не довів будь-якими доказами дотримання з боку ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, гарантування обумовлених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, і так само жодним чином не спростував тверджень позивача про розгляд справи без його участі та без належного повідомлення про розгляд справи.
З урахуванням наведеного суд констатує, що оспорювана постанова прийнята з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною.
Водночас такі порушення можуть бути усунуті під час нового розгляду справи компетентним органом (посадовою особою).
За змістом частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Зважаючи на викладене, суд не надає детальної оцінки аргументам позивача по суті адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності згідно з оспорюваною постановою.

Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову і надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72, 77, 78, 244-246, 255, 257, 286 КАС України, статтями 7, 210-1, 235, 245, 251, 252, 280, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково. Вийти за межі заявлених ним позовних вимог.
Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 20.01.2023 № 1/365 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,0 грн.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_1 на новий розгляд.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Справу розглянуто 13 лютого 2023 року.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;
відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ