Справа № 140/11974/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/11974/21 пров. № А/857/7691/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В.., Сеник Р.П..

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі № 140/11974/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Палетс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 18.01.2022,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь Палетс» (даліт також ТзОВ «Волинь Палетс», позивач, підприємство) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі також ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2021 року №.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ГУ ДПС у Волинській області було складено акт від 11 червня 2021 року №4852/07-03/44113911 «Про результати документальної позапланової ТзОВ «Волинь Палетс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яким встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1. статті 187, пункту 198.5, статті 198, пункту 200.4, статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) внаслідок чого ТзОВ «Волинь Палетс» занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 254 575,00 грн за березень 2021 року, що в свою чергу призводить до заниження рядка 19 на суму 254 575,00 грн. та завищення суми бюджетного відшкодування на 92 206,00 грн. та відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування на загальну суму 588 912,00 грн. Позивач вважає, що винесене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підляє скасуванню.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до висновків акту перевірки ТзОВ «Волинь Палетс» за березень 2021 року списав дошку обрізну в кількості 313,539 м. куб. на суму 4272877,00 грн, в тому числі ПДВ 254 575 грн., які вироблені в березні без складання податкових накладних та відображення в податкових зобов`язаннях факту її реалізації, однак єдиним аргументом на який посилається податковий орган роблячи такий висновок є те, що знезараження продукції згідно фітосанітарних сертифікатів в кількості 313, 539 м. куб. відбулося раніше ніж виготовлено продукцію у кількості 313,539 м. куб, а тому дана продукція була реалізована без відображення в податкових зобов`язаннях, що не відповідає первинним бухгалтерським документам та фактичним обставинам справи.

Однак, позивач стверджує, що оборотно-сальдова відомість по рахунку 26 за березень 2021 року є документом, що свідчить про залишки продукції на початок та кінець місяця, кількість виготовленої продукції, кількість реалізованої продукції протягом календарного місяці з 01 вересня 2021 року по 31 березня 2021 року та із даного зведеного облікового документа вбачається, що на початок місяця наявні залишки - 0 м.куб.; виготовлено - 629,500 м. куб; продано 313539 м. куб.; залишок на кінець місяця - 315,961 м. куб.

Також зазначає про те, що первинними бухгалтерськими документами підтверджується виготовлення дошки обрізної у кількості 629,500 м. куб., продано 313, 539 м. куб., що підтверджується первинними бухгалтерськими документами: СМР (міжнародна товарно-транспортна накладна), рахунок-фактура, МД-2 (вантажно-митна декларація), фотосанітарним сертифікатом та повідомленням про фактичне вивезення товарів за межі митної території України. На весь товар, який проданий у кількості 313,539 м. куб. зареєстровані податкові накладні, що додані до позовної заяви.

У Акті перевірки відсутнє посилання на докази, що підприємство здійснило реалізацію товару у кількості 313, 539 м. куб. на суму 1272877,00 н. без реєстрації податкових накладних. Також у аті перевірки відсутні докази і посилання на обставини щодо зарахування коштів на рахунок позивача та відсутні будь-які бухгалтерські документи, які підтверджують факт відвантаження тієї дошки обрізної у кількості 313,539 м. куб. на суму 1272877 грн, яка не була відображена в податковому обліку, а тому відсутні докази, що ТзОВ «Волинь Палетс» здійснював господарську операцію таку як постачання товарів, які б не були відображені у бухгалтерському. обліку.

Крім цього, факт надання послуг на знезараження дошки обрізної у кількості 540 м. куб. з якої 313,539 м. куб. реалізовано на експорт підтверджується первинними бухгалтерськими документами з яких вбачається, що знезараження продукції відбувалося до моменту передання продукції ТзОВ «Волинь Палетс», а тому відсутні будь-які розбіжності чи неточності у первинних бухгалтерських документах. Також звертає увагу на те, що на весь товар на який було видано сертифікати, на який на думку податкового органу був проданий невстановленим особам, було експортовано, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 липня 2021 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Палетс» судовий збір в сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій вказує про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги зокрема обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам того, що податковим органом співставленням даних первинних документів з виробництва та реалізації дошки обрізної за березень 2021 року встановлено списання готової продукції (в кількості 313,539м.куб.), виробленої в березні без складання податкових накладних та відображення в податкових зобов`язаннях факту її реалізації.

Апелянт вважає, що в ході перевірки на підставі наявної податкової інформації та документів бухгалтерського обліку з виробництва готової продукції та її реалізації підприємством, податковим органом встановлено відсутнім в залишку станом на 31.03.2021 року готової продукції номенклатурою дошка, виробленої підприємством у березні місяці, в загальному обсязі 313,539 м.куб. на суму 1272877 грн., в т.ч. ПДВ 254575грн., та не встановлено її використання і в господарській діяльності підприємства. Фітосанітарний сертифікат підтверджує факт того, що дана продукція на момент знезараження вже була виготовлена та знаходилась на підприємстві.

Головне управлінням ДПС у Волинській області вважає, що під час прийняття оскаружваного подвідомлення-рішення відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Волинь Палетс» відсутні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення, у яких зазначив, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду відповідають встановленим обставинам справ, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Звертає увагу суду на те, що фітосанітарний документ не є первинним бухгалтерським документом, тому дані які він містить не повинні відображатись в бухгалтерському обліку. А відомості, звазначені в фітосанітарному сертифікаті, не є та не можуть бути підставою для висновку про те, що відповідна продукція була реалізована без відображення в бухгалтерському обліку. Податковий кодекс України чітко визначає, що підставою виникнення податкових зобов`язань у вигляді ПДВ є наявність податкової умови, а саме вчинення госопдарської операції. Вважає, що у матеріалах справи містяться документи, за якими можливим є прослідкувати експортера, імпортера, відповідні номери, спосіб транспортування, обєкт повідомлення про факт вивезення товарів тощо.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «Волинь Палетс» взято на облік в органах державної податкової служби від 16 листопада 2020 року №95, та зареєстровано платником податку на додану вартість 01 січня 2021 року, номер запису в реєстрі 200535950. Позивач в охопленому перевіркою звітному періоді перебував на загальній системі оподаткування.

Відповідно до підпункту 19.1.6 пункту 19-1 статті 19-1. Підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20. Підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 19 травня року 2021 №1453 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Волинь Палетс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість у податковій декларації з податку на додану вартість від 19 квітня 2021 року №, з врахуванням уточнюючого, розрахунку податкових зобов`язань з додатку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20 травня 2021 року №, від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За наслідками проведення вищезазначеної перевірки був складений акт 11 червня 2021 року №4852/07-03/44113911 «Про результати документальної позапланової ТзОВ «Волинь Палетс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яким встановлено порушення платником податків пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1. статті 187, пункту 198.5, статті 198, пункту 200.4, статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, внаслідок чого ТзОВ «Волинь Палетс» занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 254575,00 грн за березень 2021 року, що в свою чергу призводить до заниження рядка 19 на суму 254575,00 грн та завищення суми бюджетного відшкодування на 92206,00 грн. та відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування на загальну суму 588912,00 грн. Сума податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за березень 2021 складає 0 грн.

Згідно Акту перевірки, причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду у якому виникло від`ємне значення ПДВ є: придбання ТМЦ та послуг на митній території України; експорт тарної дошки до Угорщини, Польщі та Італії.

Зокрема, згідно висновків акту перевірки від 11 червня 2021 року №4852/07-03/44113911 перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено заниження рядка 1.1 Декларації ТзОВ «Волинь Палетс» за березень 2021року на загальну суму 1272877 грн, в тому числі ПДВ 254575,00 грн, що в свою чергу призводить до завищення рядка 19 на суму 254575,00 грн та завищення суми бюджетного відшкодування на 92206,00 грн.

ТзОВ «Волинь Палетс» у березні здійснено на підставі укладених за результатами проведення аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини договорів купівлі-продажу із державними лісогосподарськими підприємствами придбання лісосировини (круглих лісоматеріалів відповідного класу якості та розмірів).

Придбані круглі лісоматеріали ТзОВ «Волинь Палетс» передає в переробку ВКПП «Агропромтехцентру». Виготовлену готову продукцію з давальницької сировини (пиломатеріали обрізні різних розмірів) оприбутковуються за даними бухгалтерського обліку по рахунку 26 «Готова продукція» номенклатурою дошка відповідного сорту та розміру та за даними бухгалтерського обліку по рахунку 201 «Сировина й матеріали».

Так, за даними бухгалтерського обліку ТзОВ «Волинь Палетс» оприбуткування даної лісосировини здійснено на підставі ТТН-ліс в кількості 1082,745 м. куб. на загальну суму 1194635,44 грн. по рахунку 201 «Сировина й матеріали».

Передача на переробку здійснювалась відповідно до умов договору від 01 березня 2021 року № 01/03-2021-ВЛП по виготовленню готової продукції з давальницької сировини, укладеного між ТзОВ «Волинь Палетс» (замовник), з однієї сторони, та Виробничо-комерційне приватне підприємство «Агроцромтехпепгр» (виконавець) з іншої сторони.

Відповідно до умов договору предметом цього Договору є виконання Виконавцем по завданню Замовника за плату робіт по виготовленню заготовок з сировини Замовника, протягом терміну дії цього Договору. Виконавець бере на себе зобов`язання виготовити по завданню Замовника заготовки на власних (чи орендованих) виробничих потужностях. Замовник бере на себе зобов`язання по наданню необхідної сировини для виготовлення заготовок. Крім того, Замовник зобов`язується приймати готову продукцію та сплачувати виконавцю винагороду.

На виконання умов вказаного договору, ТзОВ «Волинь Палетс» та Виробничо-комерційне приватне підприємство «Агропромтехцентр» затвердили кошторис на виготовлення готової продукції: найменування готової продукції: заготовка; вартість виконаних робіт по виготовленню 1 м.куб. продукції 720,00 грн (сімсот двадцять грн. 00 коп.) з ПДВ; роботи по виготовленню готової продукції з сировини замовника включають: виготовлення готової продукції з сировини замовника на власних (чи орендованих) виробничих потужностях виконавця; зберігання у власних (чи орендованих) складських приміщеннях чи іншої території виконавця сировини та готової продукції до її фактичної поставки замовнику.

До перевірки надано видаткові накладні у переробку та повернення замовлення замовнику за березень 2021 року, зведені дані наведено в додатку №1.

В ході перевірки ТзОВ «Волинь Палетс» надано товарно-транспортні накладні (ТТН - ліс), за проведеним аналізом яких встановлено: у графі «Відомості про вантаж» зазначена назва сортименту, а саме круглі лісоматеріали та їх порода, діаметр, сорт, довжина (в метрах) деревини. При цьому, за даними бухгалтерського обліку ТзОВ «Волинь Палетс» оприбуткування даної лісосировини здійснено на підставі ТТН-ліс по бал. рах. 201 «Сировина й матеріали» номенклатурою тарний кряж та техдрова за відповідною породою та характеристик деревини.

Відповідно до висновків акту перевірки співставленням даних первинних документів з виробництва та реалізації дошки обрізної за березень 2021 року встановлено списання готової продукції (в кількості 313,539 м.куб.), виробленої в березні без складання податкових накладних та відображення в податкових зобов`язаннях факту її реалізації.

Враховуючи вищевикладене та відсутність залишків готової продукції станом на 31 березня 2021 року виготовлені згідно акту передачі готової продукції від 22 березня 2021 року №107 передано з виробництва дошку 22x143x800 сосна 1 сорт в кількості 32,517м.куб. реалізовані в березні 2021 року, тому ТзОВ «Волинь Палетс» занижено податкові зобов`язання за основною ставкою податку щодо реалізованих дошку 22x143x800 сосна 1 сорт в кількості 32,517м.куб. та відповідно не складено податкову накладну на їх реалізацію.

Проведеним аналізом ціни реалізації дошки обрізної відповідно до інформації отриманої з інтернет ресурсів, аналізом цін реалізації інших СГД, що здійснюють продаж аналогічної продукції, встановлено, що середня вартість дошки обрізної за березень становить 4059,71 грн. за 1 м.куб.

Отже, на думку податкового органу, ТзОВ «Волинь Палетс» за березень 2021 року встановлено списання дошки обрізної в кількості 313,539 м. куб. на суму 1272877 грн, в тому числі ПДВ 254575,00 грн, які вироблені в березні без складання податкових накладних та відображення в податкових зобов`язаннях факту її реалізації, а відтак враховуючи вищевикладене, ТзОВ «Волинь Палетс» занижено податкових зобов`язань на загальну суму 1272877 грн., в тому числі ПДВ 254575,00 грн грн за березень 2021 року, що в свою чергу призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 92206,00 грн..

Крім того, із врахуванням вищенаведеного, в ході перевірки на підставі наявної податкової інформації та документів бухгалтерського обліку з виробництва готової продукції та її реалізації підприємством, податковим органом встановлено відсутність в залишку станом на 31 березня 2021 року готової продукції номенклатурою дошка, виробленої підприємством у березні місяці, в загальному обсязі 313,539 м. куб. на суму 1272877,00 грн, в тому числі ПДВ 254575,00 грн та не встановлено її використання і в господарській діяльності підприємства.

Відтак, на підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2021 року №, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування на 92206,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 9220,60 грн..

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням рішенням, ТзОВ «Волинь Палетс» звернулося із даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зокрема зазначив, що в Акті перевірки відсутні докази і посилання на обставини щодо зарахування коштів на рахунок позивача та відсутні будь-які бухгалтерські документи, які підтверджують факт відвантаження дошки обрізної у кількості 313,539 м. куб. на суму 1272877 грн., яка не була відображена в податковому обліку, а тому відсутні докази, що ТОВ «Волинь Палетс» здійснював господарську операцію таку як постачання товарів, які б не були відображені у бухгалтерському обліку.

Суд вважав, що первинними бухгалтерськими документами підтверджується виготовлення дошки обрізної у кількості 629,500 м. куб., продано 313, 539 м. куб., що підтверджується первинними бухгалтерськими документами: СМР (міжнародна товарно-транспортна накладна), рахунок-фактура, МД-2 (вантажно-митна декларація) та фотосанітарним сертифікатом та повідомленням про фактичне вивезення товарів за межі митної території України. Відтак, висновок податкового органу, що ТзОВ «Волинь Палетс» за березень 2021 року встановлено списання дошки обрізної в кількості 313,539 м. куб. на суму 1272877 грн, без складання податкових накладних та відображення в податкових зобов`язаннях факту її реалізації, не підтверджується фактичними даними.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає дійсним обставинам справи з оцінкою первинних документів. Аналізуючи доводи апеляційної скарги та оцінюючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 67, пунктом 1 частини 2 статті 92 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори, що встановлюються виключно законами України, у порядку і розмірах, передбачених ними.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів «а» та «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/ орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункту 198.2 статті 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів/послуг, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про недоведеність відповідачем допущення позивачем згаданих порушень податкового законодавства, що викладені в акті перевірки та в оскаржуваному рішенні, належними та допустимими доказами, враховуючи наступне.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХIV).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

В розумінні статті 1 Закону №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства

Згідно із положеннями ч.ч. 1, 2, 3 ст.9 вказаного Закону бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити встановлені обов`язкові реквізити.

Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88).

В розумінні п.2.1 Положення № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що первинними бухгалтерськими документами, а саме: СМР (міжнародна товарно-транспортна накладна), рахунок-фактура, МД-2 (вантажно-митна декларація) та фотосанітарним сертифікатом та повідомленням про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, підтверджується виготовлення дошки обрізної у кількості 629,500 м. куб., продано 313, 539 м. куб. Тобто в матеріалах справи містяться документи, за якими можливо прослідкувати експортера, імпортера, відповідні номери, спосіб транспортування, об`єкт, повідомлення про факт вивезення товарів тощо.

Окрім того колегія суддів вважає необгрнутованим посилання апелянта на те, що фітосанітарний сертифікат підтверджує факт того, що дана продукція на момент знезараження вже була виготовлена та знаходилась на підприємстві, оскільки фітосанітарний сертифікат не є первинним бухгалтерським документом, яким підтверджується факт вчинення господарської операції, а є виключно дозвільним документом, який надає право експорту товару. Оскільки внаслідок його видання не виникає будь-яких змін в структурі активів та зобов`язань платника податків, що є ознакою вчинення господарської операції постачання товарів. Такий документ має виключно дозвільний характер і є одним із документів, який надає право на експорт лісопродукції.

Враховуючи, що подані платником первинні документи підтверджують відомості про господарські операції, тому можливі недоліки чи помилки у веденні позивачем бухгалтерського обліку щодо відображення залишків та готової продукції на відповідних рахунках не є підставою для невизнання таких господарських операцій.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь Палетс» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2021 року №, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі № 140/11974/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року