Справа № 397/818/22
Суддя: СОЛОВЙОВ О. В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/818/22
Провадження №2-а/397/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 рокусмт.Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Петренко Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Колісник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка в режимі відеоконференції на базі Ленінського районного суду м. Кіровограда у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, в частині стягнення подвійного розміру штрафу,

встановив:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним адміністративним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України серії 2АВ № 0778822 від 28 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивач зазначає, що вище вказану постанову вона не отримувала та про її наявність їй стало відомо лише 16 листопада 2022 року із рекомендованого листа, який вона отримала від Олександрівського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області разом із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 70259484 від 07 листопада 2022 року про стягнення штрафу у подвійному розмірі 680,00 грн. Вважає, що стягнення штрафу у подвійному розмірі є незаконним, оскільки відповідачем не було вжито всіх заходів для належного повідомлення про наявність оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим вона була позбавлена права на оплату 50 відсотків розміру штрафу, відповідно до положень ст. 300-1 КУпАП.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України серії 2АВ № 0778822 від 28 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, в частині стягнення подвійного розміру штрафу.

13 грудня 2022 року до суду надійшов відзив Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на адміністративний позов, у якому представник відповідача Колісник О.В. просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідно до поданого відзиву послалася на те, що оскаржувана постанова прийнята згідно норм чинного законодавства та дотриманням вимог КУпАП (а.с. 61-70).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, та пояснила, що 15 листопада 2022 року вона отримала копію постанови з виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. Наступного дня вона звернулась до виконавчої служби де ознайомилася зі змістом оскаржуваної постанови. 17 листопада 2022 року нею було сплачено штраф в сумі 170 грн. Також пояснила, що оскільки постанову вона не отримувала, а про її існування довідалася лише 15 листопада 2022 року, то сплативши штраф в сумі 170 грн 17 листопада 2022 року вважає, що постанова виконана та стягнення з неї штрафу в більшому розмірі є незаконним. Сам факт перевищення швидкості не спростовує.

Представник Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Колісник О.В. позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, Управлінням безпеки дорожнього руху ДПП було скеровано оскаржувану постанову на адресу реєстрації позивача: АДРЕСА_1 , проте поштовий конверт повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується відповіддю АТ "Укрпошта" та копією конверта.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позивачка надала до суду копію постанови серії 2АВ № 00778822 від 28 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену поліцейським Департаменту патрульної поліції Бакунець К.П., з якої вбачається, що 28 липня 2022 року о 18:02 за адресою м. Кропивницький , вул. Холодноярська, 196 зафіксовано транспортний засіб OPEL MERIVA номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 40 км/год, чим порушила п.12.9.(б) Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Також, у цій постанові є посилання на ч. 2 ст. 308 КУпАП, згідно якої в разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 2 ст. 300-1 цього Кодексу, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі, який становить 680,00 грн (а.с.32).

В матеріалах справи є копія листа Олександрівського ВДВС у Кропивницькому районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07 листопада 2022 року № 8210, адресованого позивачці, яким їй було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70259484 від 07 листопада 2022 року, винесену державним виконавцем цього відділу Чабаненко А.А., з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення 2АВ № 00778822 від 28 липня 2022 року про стягнення з неї штрафу у розмірі 680,00 грн (а.с. 20).

Вказані документи позивачці були надіслані рекомендованим листом, про що свідчить копія поштового повідомлення від 14 листопада 2022 року з інформацією про відправлення (а.с.19).

Частиною 1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст.300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Частиною 2 ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених ч.1 ст.300-1 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 300-1 КУпАП передбачає, зокрема, у разі сплати 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною.

Відповідно до ч. 2 ст. 300-1 КУпАП у разі несплати штрафу особами, зазначеними у ч.ч.1 та 2 ст. 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм, постанова підлягає виконанню з моменту її винесення, набирає законної сили після її вручення особі, що притягується до відповідальності або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивачка була обізнана про наявність оспорюваної постанови та її вручення особі, що притягується до відповідальності або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Також матеріали справи не містять відомостей щодо направлення копії постанови позивачці за належною адресою.

Як вбачається з наданої представником відповідача копії поштового конверту (а.с. 134-136), Департаментом патрульної поліції було направлено оскаржувану постанову позивачці із зазначенням адреси: АДРЕСА_1 , тоді як відповідно до наданої представником відповідача реєстраційної картки ТЗ (а.с. 77) адреса позивачки зазначена АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що постанову направлено позивачці з зазначенням адреси "провулок Ватутіна" замість "вулиця Ватутіна" помилково.

Відповідно до списку № ВВ_11096 рекомендованих відправлень, постанова позивачці була відправлена поштовим повідомленням за № 225 (а.с 84-86).

Відповідно до роздруківки відстеження повідомлення № 225 (рекомендоване повідомлення про вручення ф.454493) вказано, що відправлення вручено за довіреністю 18 листопада 2022 року.

Однак, як вбачається з відповіді АТ "Укрпошта" (а.с. 131) рекомендований лист № 225 адресату протягом встановленого терміну не вручений, 20 вересня 2022 року повернутий відправнику та вручений відправнику 29 вересня 2022 року.

Враховуючи вище викладене, у суду виникають сумніви щодо належного виконання своїх обов"язків працівниками пошти, оскільки інформація отримана при відстеженні трекномеру № 225 не відповідає інформації зазначеній у відповіді АТ "Укрпошта".

Невірне зазначення адреси на поштовому конверті мало наслідком повернення поштового відправлення з позначкою про невручення оспорюваної постанови, що призвело до грубого порушення прав позивачки.

Доводи представника відповідача про те, що вони за належною адресою направили листа позивачці та не повинні нести відповідальності за працівників пошти, суд вважає безпідставним, оскільки саме відповідачем невірно вказано адресу позивача на конверті, та позивач також не повинна нести відповідальності за працівників пошти.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки позивачка довідалася про існування постанови серії 2АВ № 00778822 від 28 липня 2022 року лише 15 листопада 2022 року, а також те, що відповідачем не надано доказів направлення позивачці копії постанови за належною адресою, суд вважає, що сплата позивачкою 17 листопада 2022 року штрафу в розмірі 50%, а саме в сумі 170 грн, у відповідності до вимог ст. 300-1 КУпАП свідчить про повне виконання постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу ч.2 ст. 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Більше того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст. 9 КАС України).

Згідно за постановами Верховного Суду України від 31.05.2016 року по справі №826/11379/14, від 10.05.2016 року по справі №п/800/362/15, від 20.04.2016 року по справі №826/16796/14, від 12.04.2016 року по справі №813/7851/13-а, від 01.03.2016 року по справі №826/4860/13-а, від 03.02.2016 року по справі 826/72/15, від 02.02.2016 року по справі № 804/14800/14, від 24.11.2015 року по справі №816/1229/14 (21-3669а15), від 17.11.2015 року по справі №2а-18442/11/2670, від 16.09.2015 року по справі №826/4418/14 (21- 1465а15), встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до ст. 286 КАС України, За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище викладене, оскільки позивач не оспорює факту вчинення правопорушення та не оспорює постанову в цілому та, як вказано вище, позивачем у строки та в порядку передбаченому законодавством фактично сплачено штраф на думку суду в даному випадку ефективним способом захисту прав позивачки буде зміна заходу стягнення шляхом визнання постанови такою, що виконана в повному обсязі в зв"язку зі сплатою штрафу в порядку передбаченому ст. 300-1 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Факт сплати позивачкою судового збору у розмірі 496,20 грн підтверджується квитанцією про сплату за № 0.0..1 від 23 листопада 2022 року в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.31).

Зважаючи на обставини задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, в частині стягнення подвійного розміру штрафу - задовольнити частково.

Визнати такою, що виконана в повному обсязі постанова Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України серії 2АВ № 00778822 від 28 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв"язку зі сполатою штрафу в порядку передбаченому ст. 300-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 496,20 грн (чотириста дев"яносто шість грн 20 к.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2023 року.

Суддя О. В. Соловйов