Справа № 502/2078/20
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2078/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Урсул Г.К.,

розглянувши справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська область)

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначено, що 16 жовтня 2020 року державними інспекторами Державної екологічної інспекції в Одеській області був складений Протокол про адміністративне правопорушення № 000291 на позивача, а саме на директора Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради, ОСОБА_1 щодо допущення забруднення земель виробними та іншими відходами на сміттєзвалищі, поблизу м. Вилкове (3 км) Кілійського району Одеської області, що передано Актом приймання-передачі місця відходів міста Вилкове від 17.05.2019 року, що розташована в північно-західній частині міста на земельній ділянці в 2,0 га., чим порушив абзац 11 частини 1 статті 35 Закону України «Про охорону земель», частини 1 статті 167 Земельного кодексу України, за що передбачена відповідальність за ст. 52 КУпАП.

Позивач не погоджуючись з протоколом про адміністративне правопорушення, 19.10.2020 року надав зауваження до вищезазначеного Протоколу. Не погоджуючись з цими зауваженнями, державні інспектори Державної екологічної інспекції в Одеській області 26 жовтня 2020 року винесли Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Позивач не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення подав скаргу 04.11.2020 року, як того вимагає діюче законодавство.

02.11.2020 року позивач отримав Постанову державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2020 р. ВП № 63789775. Тобто Державна екологічна інспекція не розглянувши скаргу позивача відразу звернулася до виконавчої служби про примусове виконання Постанови № 000291.

Таким чином, Державна екологічна інспекція грубо порушуючи діюче законодавство України, а саме у визначений законодавством України строк, не розглянула скаргу позивача, чим довела позивача пропустити строк оскарження до суду.

На підставі вищевикладеного, позивач мусить звернутися до суду з позовною заявою про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення на підставі того, що в діях позивача, щодо якого винесено постанову немає складу правопорушення.

Позивач зазначає, що Вилківське міське звалище знаходиться на праві власності та рахується на балансі Вилківської міської ради. КП «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради вищезазначене міське звалище було прийнято на підставі Акту приймання - передачі лише в оперативне управління для розміщення твердих побутових відходів, які вивозяться з міста. Тобто, Комунальне підприємство «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради визначене Вилківською міською радою виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів без права здійснення комерційної діяльності на ньому.

Окрім того, відповідно до Статуту Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради власником майна підприємства є Вилківська міська рада.

Між тим, як вказує позивач, жоден нормативний акт не передбачає його, як позивача здійснювати контроль та уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків на міському сміттєзвалищі. Оскільки це не входить до компетенції позивача, якщо позивач буде здійснювати ці повноваження, це буде означати перевищення своїх повноважень, як директора КП. Основною метою діяльності КП є забезпечення безперебійного та якісного водопостачання та водовідведення, вивезення ТПВ населенню, організаціям та підприємствам міста.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд :

- поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2020 року № 000291;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2020 року № 000291 за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 20.05.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення учасників справи.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 01.06.2021 року замінено відповідача по справі на його правонаступника.

02.06.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області, на звернення ОСОБА_2 , від 09.04.2020 року та Погодження Державної екологічної інспекції України від 02.10.2020 року № 4.2/1293ПГ проведено позапланову перевірку дотримання природоохоронного законодавства КП «Вилківський міськводоканал».

За результатами якого складено акт № 94/14 від 16.10.2020 року.

Згідно розділу Акту «Опис виявлених порушень законодавства», а саме п. 5 та 8, встановлено, що КП «Вилківський міськводоканал» не забезпечується захист земель від забруднення - при візуальному огляді території звалища виявлено протікання фільтрату на грунт площею 20 000 кв.м. В процесі здійснення перевірки, згідно акта відбору грунтів № 13 від 16.10.2020 року, складеного державними інспекторами Державної екологічної інспекції в Одеській області в присутності представника КП «Вилківський міськводоканал» начальника цеху благоустрою КП «Вилківський міськводоканал» Т.Л. Назарової, проведено відбір проб грунту на території міського сміттєзвалища на предмет визначення концентрації вмісту забруднюючих речовин та виявлено протікання фільтрату сміттєзвалища на грунт площею 20 000 кв. м. .

КП «Вилківський міськводоканал» здійснює господарське діяльність із збирання та захоронення відходів, відповідно до рішення сесії Вилківської міської ради № 291 від 20.06.2018 року.

Відповідно до акту приймання - передачі місця відходів м. Вилкове від 17.05.2019 року, затвердженого міським головою, Вилківською міською радою передано КП «Вилківський міськводоканал» в оперативне управління місце відходів м. Вилкове, розташоване в північно - західній частині міста на земельній ділянці площею 2 га, для розміщення твердих побутових відходів, які вивозяться з міста.

Відповідно до п.п. 2.2, 6.4, 6.5 Статуту КП «Вилківський міськводоканал», п. п. 1.2, 2.12, 4.1 умов контракту з керівником комунального підприємства від 03.01.2018 року, управління та фінансування місця відходів м. Вилкове для розміщення твердих побутових відходів покладено на комунальне підприємство.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, видами діяльності КП «Вилківський міськводоканал» згідно КВЕД, зокрема є : 38.21 - Оброблення та видалення безпечних відходів; 38.12 Збирання небезпечних відходів; 38.11 Збирання безпечних відходів.

Таким чином, КП «Вилківський міськводоканал» в установленому порядку визначений виконавцем послуг на вивезення побутових відходів та забезпечує збирання, зберігання та перевезення побутових відходів міста Вилкове.

КП «Вилківський міськводоканал», як суб`єкт господарювання, що здійснює господарську діяльність у тому числі є суб`єктом поводження з відходами, не дотримується вимог чинного природоохоронного законодавства.

За вказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього середовища Одеської області складено протокол про адміністративне правопорушення № 000291 від 16.10.2020 року, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП про те, що ОСОБА_1 , який працює на посаді директора КП «Вилківський міськводоканал» допустив забруднення земель виробничими та іншими відходами на сміттєзвалищі поблизу м. Вилкове (3 км) Кілійського району Одеської області, КП «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради , що передано Актом приймання-передачі місця відходів міста Вилкове від 17.05.2019 року, що розташована в північно-західній частині міста на земельній ділянці в 2,0 га.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 000291 від 26.10.2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Таким чином, матеріалами позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Вилківський міськводоканал» підтверджується, що позивачем, як відповідальною особою КП «Вилківський міськводоканал», допущено провадження господарської діяльності на міському сміттєзвалищі міста Вилкове способами, які завдають шкідливий вплив на стан земель та родючість ґрунтів, не забезпечено захист земель від забруднення та не вжито жодних заходів щодо запобігання негативному екологонебезпечному впливу на земельні ділянки.

За фактом виявлення ряду грубих порушень законодавства, Інспекція звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Вилківський міськводоканал Вилківської міської ради, Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 420/12036/20 позов задоволено, застосовано до Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів міста Вилкове, розташованого в північно-західній частині міста Вилкове на земельній ділянці площею 2 га для розміщення твердих побутових відходів, до усунення порушень.

Судом у справі № 420/12036/20 надано оцінку спірним відносинам, та сформовано висновок, що КП «Вилківський міськводоканал», як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів, зобов`язаний дотримуватися вищезазначених Правил № 435. Відтак, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам Закону України «Про відходи» та Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», КП «Вилківський міськводоканал» не здійснює дій спрямованих на запобігання утворенню відходів, сортування, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження нагляд за місцями видалення відходів, а тому не здійснює належного поводження з відходами. Згідно ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просив суд, в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції, який проведено без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

В ході з`ясування обставин справи та дослідження доказів, судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000291 від 16.10.2020 року складеного державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Одеської області відносно ОСОБА_1 , директора КП «Вилківський міськводоканал» встановлено, що 16.10.2020 року о 12 годині 30 хвилин він допустив забруднення земель виробничими та іншими відходами на сміттєзвалищі поблизу м. Вилкове (3 км) Кілійського району Одеської області, КП «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради , що передано Актом приймання-передачі місця відходів міста Вилкове від 17.05.2019 року, що розташована в північно-західній частині міста на земельній ділянці в 2,0 га, що є порушенням пункту абзацу 11 частини 1 статті 35 Закону України «Про охорону земель», частини 1 статті 167 Земельного Кодексу україни, /а. с. 8/.

Відповідно до зауваження до протоколу про адміністративне правопорушення № 000291 за вих. № 144 від 19.10.2020 року поданого директором КП «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради ОСОБА_1 начальнику державної екологічної інспекції в Одеській області встановлено, що послуги з водопостачання, водовідведення КП «Вилківський міськводоканал» здійснює згідно Ліцензії № 951/А-2018 відповідно до дозволу на спеціальне водокористування № 884/ОД/49д-19, дотримуючись умов та обсягів водоспоживання згідно «Поточні індивідуальні технологічні нормативи використання питної води», надаючи до БУВР річок Причорномор`я та нижнього Дунаю звіти про використання води по формі 2 ТП - водогосп, відповідно до наказу Мінприроди від 16.03.2015 року № 78 «Порядок ведення державного обліку водокористування», своєчасно сплачуючи рентну плату за спец водокористання та екологічний збір, здійснюючий цілодобовий лабораторний контроль за якістю питної води та згідно Договором № 2/27/3 від 07.05.2018 року, контроль за якістю «Кілійським районним відділом лабораторних досліджень «ДУ «Одеській ОЛЦ МОЗ України (хімічне та бактеріологічне дослідження води).

Між тим, сміттєзвалище м. Вилкове утворено у 1962 році, розташоване на території Вилківської міської ради за адресою: м. Вилкове, вул. Різдвяна, орієнтованою площею 2, 0 га і суб`єктом господарської діяльності у сфері поводження з відходами, згідно п. п. 38 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є Вилківська міська рада, яка сесійним рішенням № 44 від 20.03.2018 року зобов`язала КП «Вилківський міськводоканал» прийняти на баланс підприємства основні об`єкти водопостачання, водовідведення і техніку для вивезення твердих побутових відходів та розпочати надавати всі послуги населенню і підприємствам міста Вилкове. Сміттєзвалище міста Вилкове Вилківською міською радою надано в оперативне управління КП «Вилківський міськводоканал» для розміщення твердих відходів, які вивозяться з міста, згідно акту приймання - передачі від 17.05.2019 року.

Тобто, КП «Вилківський водоканал» визначене Вилківською міською радою виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів без права здійснення комерційної діяльності на ньому. КП «Вилківський міськводоканал» ніякої господарської діяльності на сміттєзвалищі не утворював, коштів від мешканців міста та підприємств на утримання полігону ТПВ не отримував та не уповноважене міською радою на виконання будь-яких робіт, окрім розміщення ТПВ та згідно ст. 1 Закону України «про відходи», виконує послуги з вивезення побутових відходів, збирання, зберігання та перевезення побутових відходів, що здійснюються у населеному пункті згідно з схемою санітарного очищення та правилами благоустрою, затвердженими органом місцевого самоврядування. Згідно Типового договору про надання послуг на вивезення та розміщення твердих побутових відходів споживач зобов`язується не допускати складування разом з твердими побутовими відходами будівельних відходів, металобрухту, шлаку, рідких нечистот, рослинних відходів (гілки дерев, кущів та бадилля з городів) як таких, що не підлягають вивозу згідно цього Договору. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 вважав доцільним розглядати Вилківську міську раду, як особу, яка несе відповідальність за забруднення земель сміттєзвалища міста Вилкове виробничими та іншими відходами, а не КП «Вилківський міськводоканал», /а. с. 9-11/.

Відповідно до листа - оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2020 року № 000291 за вих. № 148 від 04.11.2020 року ОСОБА_1 вважав доцільним розглядати Вилківську міську раду, як особу, яка несе відповідальність за забруднення земель сміттєзвалища міста Вилкове виробничими та іншими відходами, а не КП «Вилківський міськводоканал», /а. с. 12/.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря та щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за №350/34633 (далі - Положення) Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

На підставі п. 2 розділу 2 Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.

В свою чергу, статтею 52 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері раціонального землекористування та охорони земель.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за правопорушення, що передбачене ст. 52 КУпАП, є посадова особа (спеціальний суб`єкт), яка наділена відповідними адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями (обов`язками).

Суб`єктивна сторона зазначених правопорушень характеризується умисною або необережною виною.

Державна політика охорони і раціонального використання земель визначається системою правових, організаційних, економічних та інших заходів, що мають природоохоронний, ресурсозберігаючий та відтворювальний характер.

Користування земельними ресурсами означає досягнення господарських та інших цілей таких, як видобуток, переробка. Раціональне землекористування припускає дбайливе ставлення до земельних ресурсів, недопущення незворотних для них наслідків.

Охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необгрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості грунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Мета охорони земель - запобігти екологічно шкідливому впливу господарської й іншої діяльності на навколишнє природне середовище, захистити її від забруднення, псування, виснаження або руйнації, створити безпечне довкілля для життя та здоров`я людей.

Об`єктивна сторона виражається у вчиненні таких дій: 1)псування сільськогосподарських та інших земель; 2) забруднення земель хімічними речовинами; 3) забруднення земель радіоактивними речовинами; 4) забруднення земель нафтою; 5) забруднення земель нафтопродуктами; 6) забруднення земель неочищеними стічними водами; 7) забруднення земель виробничими та іншими відходами; 8) невжиття заходів щодо боротьби з бур`янами.

Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

ЗУ "Про охорону земель" визначає правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля.

В ст. 1 ЗУ "Про охорону земель" застосовані поняття і терміни вживаються в такому значенні:

- гранично допустима концентрація забруднюючих речовин - максимально допустима кількість забруднюючих речовин у ґрунтах, яка не зумовлює негативних екологічних наслідків для їх родючості, загального стану довкілля, якості сільськогосподарської продукції та здоров`я людини;

- забруднення ґрунтів - накопичення в ґрунтах речовин, які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості;

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про охорону земель", нормативи гранично допустимого забруднення ґрунтів визначаються з метою встановлення критеріїв придатності земель для використання їх за цільовим призначенням.

До нормативів гранично допустимого забруднення ґрунтів належать: гранично допустимі концентрації у ґрунтах хімічних речовин, залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів, важких металів тощо; максимально допустимі рівні забруднення ґрунтів радіоактивними речовинами.

Відповідно до ст. 45 ЗУ "Про охорону земель" , господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Земельного Кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання.

Так відповідно до Акту відбору проб грунту та згідно протоколу вимірювання показників складу та властивостей грунтів № 13 від 23.10.2020 року встановлено, що за результатом вимірювання, відділом інструментально-лабораторного контролю інспекції встановлено перевищення вмісту забруднюючих речовин у відібраних пробах грунтів.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

В ст.1 Закону України "Про відходи", дані визначення основних термінів.

Так, відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Державний класифікатор відходів - систематизований перелік кодів та назв відходів, призначений для використання в державній статистиці з метою надання різнобічної та обґрунтованої інформації про утворення, накопичення, оброблення (перероблення), знешкодження та видалення відходів.

Поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення

Відповідно до статті 4 Закону України «Про відходи», цей Закон регулює відносини, пов`язані з утворенням, збиранням і заготівлею, сортуванням, перевезенням, зберіганням, обробленням (переробленням), утилізацією, видаленням, знешкодженням та захороненням відходів, що утворюються в Україні, перевозяться через її територію, вивозяться з неї, а також з перевезенням, обробленням та утилізацією відходів, що ввозяться в Україну як вторинна сировина.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про відходи», суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.

Згідно приписів ст.17 Закону України «Про відходи», суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані зокрема:

-запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів;

-на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку;

-забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;

-здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обгрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;

-не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;

-здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;

-надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи.

За змістом ст.33 Закону України «Про відходи», зберігання та видалення відходів здійснюється відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 7 ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення); видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення; забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Відповідно до ч.1 ст.351 Закону України «Про відходи» поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил.

Згідно до вимог ст.42 Закону України "Про відходи", особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за:

а) порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків;

б) самовільне розміщення чи видалення відходів;

в) порушення порядку ввезення в Україну, вивезення і транзиту через її територію відходів як вторинної сировини;

г) невиконання розпоряджень і приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями поводження з відходами та за місцями їх видалення;

д) приховування, перекручення або відмову від надання повної та достовірної інформації за запитами посадових осіб і громадян та їх об`єднань стосовно безпеки творення відходів та поводження з ними, в тому числі про їх аварійні скиди та відповідні наслідки;

ж) порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за ітераціями поводження з відходами;

з) порушення строків подання і порядку звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів;

и) невиконання вимог щодо поводження з відходами (під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення та :схоронення), що призвело до негативних екологічних, санітарно-епідемічних наслідків або завдало матеріальної чи моральної шкоди;

і) здійснення операцій у сфері поводження з відходами без відповідного дозволу на проведення таких операцій, а також за порушення встановленого порядку подання декларації про відходи або за неподання такої декларації;

ї) порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів.

й) виробництво продукції з відходів чи з їх використанням без відповідної нормативно-технічної та технологічної документації, погодженої в установленому порядку;

к) недотримання умов ввезення відходів як вторинної сировини на територію України;

л) несвоєчасне внесення платежів за розміщення відходів;

м) порушення вимог безпечного перевезення небезпечних відходів;

н) порушення встановлених квот на ввезення в Україну відходів як вторинної сировини та строків їх перевезення.

При цьому, суд не погоджується з доводами позивача з приводу того, що жодним нормативним актом не передбачено здійснювання ним контролю та уживання заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків на міському сміттєзвалищі, так як це не входить до компетенції позивача, а якщо він буде здійснювати ці повноваження, це буде означати перевищення своїх повноважень, як директора КП», виходячи з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Контракту з керівником комунального підприємства, що перебуває у власності територіальної громади від 03.01.2018 року, укладеного між Вилківською міською радою, в особі міського голови Дзядзіна М.Т., що діє відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку та ОСОБА_1 , іменованим в подальшому Директор, з другого боку, встановлено, що відповідно до п. 2.1 Контракту, Директор здійснює поточне (оперативне) керівництво Підприємством. Організовує його виробничо - господарську, соціально - побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань Підприємства, передбачених Статутом Підприємства та цим Контрактом.

Згідно Статуту Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради, затвердженого рішенням сесії Вилківської міської ради від 23.11.2017 року № 28, встановлено, що, відповідно до п. 2.1 Статуту Основною метою діяльністю Підприємства є одержання прибутку від задоволення суспільних потреб в його продукції, робота, послугах та реалізації на підставі одержаного прибутку (доходу) соціальних та економічних послуг Власника і трудового колективу Підприємства. Відповідно до п. 2.2.4, 2.2.43 Статуту, вказаний вид діяльності як: - Збирання, переробка та утилізація промислових та побутових відходів з юридичних, фізичних осіб та суден; - Збирання безпечних відходів, оброблення та видалення безпечних відходів.

Також відповідно до п. 1.6. Статуту Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України. Підприємство не несе відповідальності за забов`язаннями Власника. Власник не несе відповідальності за зобов`язаннями Підприємства.

Згідно п.4.1 та п. 4.2 Статуту Майно Підприємства складають основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства. Майно Підприємства є комунальною власністю Власника і належить підприємству на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним Власником, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна, яке здійснюється за згодою Власника у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.2.1. та п.5.2.2. Статуту до обов`язків Підприємства входять: при визначенні стратегії господарської діяльності, метою якої є одержання коштів від реалізації продукції (робіт, послуг), Підприємство повинно враховувати укладені контракти,замовлення та інші договірні зобов`язання. Підприємство відповідно до контрактів та замовлень, укладених договорів забезпечує виробництво та реалізацію продукції (робіт, послуг).

На підставі вищенаведеного, враховуючи відсутність доказів щодо протилежного, суд вважає доведеним факт того, що 16.10.2020 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , як директор КП «Вилківський міськводоканал» допустив забруднення земель виробними та іншими відходами на сміттєзвалищі, поблизу м. Вилкове (3 км) Кілійського району Одеської області, що передано Актом приймання-передачі місця відходів міста Вилкове від 17.05.2019 року, що розташована в північно-західній частині міста на земельній ділянці в 2,0 га., чим порушив абзац 11 частини 1 статті 35 Закону України «Про охорону земель», частини 1 статті 167 Земельного кодексу України.

Згідно рішення № 291 від 20.06.2018 року Вилківська міська рада передала місце видалення відходів міста Вилкове, розташоване в північо-західній частині міста на земельній ділянці орієнтовною площею 2 га на баланс КП «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради з 1 липня 2018 року за актом приймання-передачі.

Відповідно до Акту приймання передачі місця відходів міста Вилкове від 17.05.2019 року Виконком Вилківської міської ради в особі першого заступника голови виконавчого комітету Вилківської міської ради передав, а КП «Вилківський міськводоканал» в особі ОСОБА_1 прийняв в оперативне управління місце відходів міста Вилкове для розміщення побутових відходів, які вивозять з міста. Місце відходів міста Вилкове розташоване в північно-західній частині міста на земельній ділянці орієнтовною площею 2 га.

Так суб`єктами, за якими місцева рада закріпила майно, отримують його не праві власності, так як власником залишається територіальна громада, а на правах господарського відання відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського Кодексу України або оперативного управління відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського Кодексу України.

Тобто фактично володіє, користується та розпоряджається цим майном той суб`єкт господарювання, якому таке майно було передане рішенням місцевої ради. Статус майна на праві господарського відання чи оперативного управління не впливає на його бухгалтерський облік та за своєю економічною суттю таке закріплення майна нічим не відрізняється від права власності.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що постанова державного інспектора з охорони навколишнього середовища Одеської області про накладення на позивача адміністративного стягнення від 26.10.2020 року № 000291 є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан