Справа № 990/146/22
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа №990/146/22

адміністративне провадження № П/990/146/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Загороднюка А.Г., Радишевської О.Р., Соколова В.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Етичної ради, Вищої ради правосуддя, треті особи: Рада суддів України, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій,

УСТАНОВИВ:

31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції із позовною заявою до Етичної ради та Вищої ради правосуддя, в якій просить визнати протиправними дії Вищої ради правосуддя та Етичної ради щодо допуску до співбесіди кандидата ОСОБА_2 на посаду члена Вищої ради правосуддя та зобов`язати Етичну раду зняти зі співбесіди кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що такі дії відповідачів є протиправними, оскільки, на його думку, ОСОБА_2 було неправомірно надано Вищою радою правосуддя висновок про відповідність як кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя з огляду на її невідповідність критеріям професійної етики та доброчесності. Незважаючи на направлену до Етичної ради заяву про зняття зі співбесіди кандидата ОСОБА_2 , така співбесіда була проведена, до того ж дистанційно у режимі відеоконференції з використанням засобів електронного зв`язку. Також зазначав що його «не влаштовує» негативний висновок Етичної ради щодо доброчесності ОСОБА_2 з інших підстав.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Етичної ради, Вищої ради правосуддя, треті особи: Рада суддів України, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій, в частині позовних вимог до Вищої ради правосуддя;

позовну заяву ОСОБА_1 до Етичної ради, Вищої ради правосуддя, треті особи: Рада суддів України, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій, в частині позовних вимог до Етичної ради - передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу Етичної ради задоволено. Ухвалу Верховного Суду від 04 листопада 2022 року в частині передачі за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви ОСОБА_1 у частині позовних вимог до Етичної ради скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові вказала, що Верховний Суд є судом першої інстанції для вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у цій справі з урахуванням положень, визначених пунктом 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя та діяльності дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя» (Закон № 1635-IX) і пунктом 3 розділу VII "Перехідні положення" КАС України у редакції Закону № 1635-IX.

03 лютого 2023 року справа №990/146/22 надійшла до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року №210 призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі службової записки судді-доповідача Білак М.В. від 07 лютого 2023 року № 5609/23 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судової справи, у зв`язку з відпусткою судді Калашнікової О.В., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад суду: Білак М.В. - головуючий суддя, судді: Губська О.А., Загороднюк А.Г., Радишевська О.Р., Соколов В.М.

Розглянувши позовну заяву в частині вимог до Етичної ради, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у цій справі прийшла до висновку, що Верховний Суд є судом першої інстанції для розгляду питань щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу, який має повноваження оцінювати членів Вищої ради правосуддя. Цим органом є Етична рада як стосовно власне такого оцінювання, так і стосовно сприяння органам, що обирають (призначають) членів Вищої ради правосуддя, у встановленні відповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності.

Проте вказане не означає, що всі спори з Етичною радою належать до предметної юрисдикції адміністративного суду.

Так, спір з Етичною радою з приводу оскарження її рішень, дій або бездіяльності (крім як щодо оцінювання членів Вищої ради правосуддя), зокрема оскарження висновку щодо відповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності, а також списку кандидатів, рекомендованих для обрання на цю посаду, не належить до юрисдикції судів України (у тому числі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства), а Етична рада у таких правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, який може бути відповідачем. Водночас до предметної юрисдикції адміністративного суду належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності Етичної ради у зв`язку з оцінюванням нею членів Вищої ради правосуддя, як це визначено пунктом 5 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №1635-IX і пунктом 3 розділу VII "Перехідні положення" КАС України у редакції Закону № 1635-IX.

Законом №1635-IX доповнено розділ VII "Перехідні положення" КАС України пунктом 3, відповідно до якого Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо рішень, дій чи бездіяльності органів, які оцінюють членів Вищої ради правосуддя відповідно до Закону № 1635-IX.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1635-IX усі справи, пов`язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), проводять оцінювання членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення), оцінювання членів Вищої ради правосуддя підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції та Великій Палаті Верховного Суду як суду апеляційної інстанції.

Повноваження Етичної ради як органу, покликаного сприяти цим суб`єктам обрання (призначення) членів Вищої ради правосуддя в питаннях встановлення відповідності кандидатів критеріям професійної етики та доброчесності, визначені у статті 9-1 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

Зокрема, Етична рада для здійснення своїх повноважень ухвалює та оприлюднює на офіційному вебсайті Вищої ради правосуддя обґрунтований висновок щодо відповідності кожного кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності, складає та оприлюднює список кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання (призначення) на посаду члена Вищої ради правосуддя; надсилає органу, що обирає (призначає) члена Вищої ради правосуддя, висновок щодо кожного кандидата та список кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання (призначення) на посаду члена Вищої ради правосуддя (пункти 8, 9 частини двадцятої статті 9-1 Закону України "Про Вищу раду правосуддя").

Крім цього, пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1635-IX установлено, що Етична рада протягом шести місяців з дня затвердження її персонального складу одноразово здійснює оцінювання відповідності членів Вищої ради правосуддя (крім Голови Верховного Суду), обраних (призначених) на посаду члена Вищої ради правосуддя до набрання чинності цим Законом, критеріям професійної етики та доброчесності для зайняття посади члена Вищої ради правосуддя.

Порядок та черговість оцінювання відповідності діючих членів та кандидатів у члени Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності визначаються Етичною радою з урахуванням можливості здійснення повноважень Вищою радою правосуддя відповідно до Конституції України.

Для цілей такого оцінювання Етична рада діє відповідно до положень частин одинадцятої - вісімнадцятої, двадцятої, двадцять першої статті 9-1 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

За результатами одноразового оцінювання Етична рада може ухвалити рішення про внесення до відповідного органу, що обрав (призначив) члена Вищої ради правосуддя, мотивованої рекомендації про звільнення члена Вищої ради правосуддя з підстав, визначених пунктами 3-5 частини першої статті 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

За результатами розгляду мотивованої рекомендації про звільнення члена Вищої ради правосуддя орган, що обрав (призначив) члена Вищої ради правосуддя, може ухвалити таке рішення:

1) про задоволення рекомендації та звільнення члена Вищої ради правосуддя з посади;

2) про відхилення рекомендації Етичної ради про звільнення члена Вищої ради правосуддя.

Рішення Етичної ради за результатами одноразового оцінювання відповідності членів Вищої ради правосуддя (крім Голови Верховного Суду), обраних (призначених) на посаду до набрання чинності цим Законом, критеріям професійної етики та доброчесності оприлюднюються на офіційному вебпорталі судової влади України (абзаци 1-3, 5, 8, 14 пункту 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1635-IX).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Етична рада є допоміжним органом, який лише сприяє суб`єктам обрання (призначення) членів Вищої ради правосуддя у встановленні відповідності кандидата на цю посаду критеріям професійної етики та доброчесності, не маючи при цьому повноважень ухвалювати остаточне рішення щодо призначення на цю посаду або звільнення з неї.

Остаточні рішення, які створюють правові наслідки для кандидатів на посаду членів Вищої ради правосуддя, ухвалюються саме за результатами голосування з`їзду суддів України, з`їзду адвокатів України, всеукраїнської конференції прокурорів, з`їзду представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ, Верховної Ради України (щодо обрання членів Вищої ради правосуддя), а також Президентом України (щодо їх призначення). Відповідно таке рішення суб`єкта обрання чи призначення на посаду члена Вищої ради правосуддя має правове значення виключно для особи, щодо якої воно постановлене, і може бути оскаржено в судовому порядку лише такою особою.

Висновки Етичної ради щодо відповідності або невідповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності самі по собі не мають наслідком обрання/призначення на відповідну посаду, а є лише однією з умов для розгляду цих питань компетентним органом (етапом у процедурі обрання/призначення члена Вищої ради правосуддя), тобто не зумовлюють самостійних правових наслідків, а відтак не можуть бути самостійним предметом судового розгляду.

З урахуванням послідовності (стадійності) прийняття рішення про обрання/призначення члена Вищої ради правосуддя судовий контроль має здійснюватися щодо остаточного рішення, яке уповноважені приймати Президент України, Верховна Рада України, з`їзд суддів України, з`їзд адвокатів України, всеукраїнська конференція прокурорів, з`їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ. В іншому випадку може виникати ситуація, за якої оцінка наявності або відсутності підстав для обрання/призначення кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя буде надана до вирішення цього питання компетентним суб`єктом або всупереч волі органу, який сприяє обранню/призначенню членів Вищої ради правосуддя.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом, у якому, зокрема, оскаржує допущену, на його думку, бездіяльність Етичної ради щодо реагування на заяву відносно кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя та, у зв`язку з цим просив, суд зобов`язати Етичну раду зняти зі співбесіди кандидатуру ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя.

Фактично позивач не погоджується з певним кандидатом до Вищої ради правосуддя, у зв`язку з чим звертався до Етичної ради із заявою про зняття з розгляду її кандидатури.

Тобто, у межах спірних правовідносин позивачем не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність Президента України, Верховної Ради України, Всеукраїнської конференції прокурорів, з`їзду суддів України, з`їзду адвокатів та з`їзду представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, як і не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність щодо оцінювання Етичною радою членів Вищої ради правосуддя, за процедурою, передбаченою «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону №1635-IX.

Отже, ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги до Етичної ради щодо правовідносин, які не визначені пунктом 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1635-IX та частиною третьою розділу VII "Перехідні положення" КАС України, що у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19 січня 2023 року у цій справі, свідчить про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у розумінні статті 170 КАС України, у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Етичної ради слід відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Так, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів і які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, оскільки розгляд таких спорів до Етичної ради перебуває поза межами юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду, підстав для роз`яснення позивачеві до суду якої юрисдикції належить його вирішення немає.

Керуючись статтями 22, 29, 170, 243, 248, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Етичної ради, Вищої ради правосуддя, треті особи: Рада суддів України, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій, в частині позовних вимог до Етичної ради.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк

О.Р. Радишевська

В.М. Соколов