Справа № 460/1665/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 460/1665/22 пров. № А/857/174/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року, головуючий суддя Недашківська К.М., ухвалене о 12:40 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 21.11.2022 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вараської міської ради, Міського голови міста Вараш Мензула Олександра Павловича про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ВК Вараської МР, Міського голови м. Вараш Мензула О.П., в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії виконавчого комітету Вараської міської ради від 11.02.2021 року; визнати протиправним та скасувати Розпорядження міського голови м. Вараш Рівненської області №174-ос від 06.04.2021 року «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення»; визнати протиправним та скасувати Розпорядження міського голови м. Вараш Рівненської області №333-ос від 07.06.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення управління безпеки та внутрішнього контролю виконавчого комітету Вараської міської ради або рівнозначній посаді Виконавчого комітету Вараської міської ради; стягнути з виконавчого комітету Вараської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення про поновлення на роботі; стягнути з виконавчого комітету Вараської міської ради 90 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії Виконавчого комітету Вараської міської ради від 11.02.2021 року, оформлене протоколом №4, в частині визнання ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді начальника Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради; визнано протиправним та скасовано Розпорядження міського голови м. Вараш Рівненської області №174-ос від 06.04.2021 року «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення»; визнано протиправним та скасовано Розпорядження міського голови м. Вараш Рівненської області №333-ос від 07.06.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради з 10 червня 2021 року, або на рівнозначній посаді у Виконавчому комітеті Вараської міської ради; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Виконавчого комітету Вараської міської ради суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10 червня 2021 року по 01 листопада 2022 року у розмірі 244 659 грн 47 коп. (сума вказана без урахування податків та зборів); у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено.

07.11.2022 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 27000,00 грн.

Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Виконавчого комітету Вараської міської ради на користь ОСОБА_1 суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, ВК Вараської МР оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не зазначив конкретно, що стало підставою для встановлення вказаної суми стягнення компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене додаткове рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Позивач та його представник заперечили проти апеляційної скарги, вважають оскаржене додаткове рішення суду законним та обґрунтованим та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду: Договір про надання правничої допомоги від 27.01.2022 року №16/22, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Удовиченко і партнери», предметом якого є надання правової допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вараської міської ради та Міського голови міста Вараш Мензула Олександра Павловича про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди; Акт надання правничої допомоги від 04.11.2022 року; загальна вартість послуг 27000,00 грн.

Договором від 27.01.2022 року №16/22 установлений фіксований розмір гонорару 27000,00 грн (пункт 2.1 Договору).

Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони та є завищеними.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні всі підстави для зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката, такі підлягають стягненню у розмірі 10 000,00 грн., а доводи апеляційної скарги щодо протиправності оскарженого додаткового рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі №460/1665/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 08.02.2023 року.