Справа № 275/519/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 275/519/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лівочка Л.І.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

08 лютого 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просив скасувати постанову серії БАБ № 653990 від 12 липня 2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.5 ст.121, ст.125. КУпАП.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також ухвалення оскаржуваного рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Так, на переконання апелянта, у його діях відсутній умисел на вчинення інкримінованого йому порушення, а тому й відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він не був обізнаний про позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на один рік згідно постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 р. у справі №275/910/21.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 12 липня 2022 року інспектором СРПП СПД № 1 ВП №2 ЖРПУ Кузинським В.В. винесено постанову серії БАБ №653990 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.4 ст.126, ст.125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. (а.с.5).

За змістом оскаржуваної постанови, позивач 12.07.2022 року о 20 годині 35 хвилин, рухаючись по вул. Райдужній в смт. Брусилів, керував транспортним засобом без права керування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що винесена інспектором поліції постанова відповідає вимогам закону, а дії позивача містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та є підставою для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено приписами Закону України «Про Національну поліцію».

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 9 КУпАП, слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, було досліджено відеозапис, який також переглянуто і колегією суддів під час апеляційного розгляду справи, та згідно якого встановлено факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення. В даному випадку, позивачем в розмові з працівниками патрульної поліції не заперечувався факт притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 130 КУпАП в межах іншої адміністративної справи, яка, на його переконання, ще перебуває на стадії апеляційного розгляду.

Натомість, зі змісту матеріалів справи встановлено, що постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 року у справі №275/910/21 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

За результатом апеляційного оскарження постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 року у справі №275/910/21 позивачем, остання постановою Житомирського апеляційного суду від 20 січня 2022 року була залишена без змін.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач та його представник не приймали участі при розгляді справи №275/910/21 в Житомирському апеляційному суді, але були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про результати розгляду справи позивач та його представник - адвокат Нестеренко М.М. були повідомлені - 24.01.2022 року, позаяк копія постанови Житомирського апеляційного суду від 20.01.2021 року була направлена на адреси їх місця проживання.

Крім того, в матеріалах справи міститься інформаційний лист начальника відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 10.12.2021 року про те, що постанова суду в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік стосовно позивача виконана, а посвідчення водія позивача, відправлено до сервісного центру у м.Радомишлі на зберігання.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відхилення тверджень позивача стосовно відсутності у нього інформації про результати розгляду справи №275/910/21 та притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи встановленні обставини, судова колегія відзначає, що позивач в будь-якому випадку володіючи інформацією про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на момент складання оскаржуваної в межах даної справи постанови, допустив свідоме порушення правил дорожнього руху, позаяк здійснював керування автомобілем без посвідчення водія, яке було вилучене у нього в межах розгляду справи №275/910/21. Тобто, фактично позивач сів за кермо автомобіля немаючи на це права.

Згідно ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Стосовно посилань апелянта на факт необізнаності щодо результатів розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, колегія суддів звертає увагу на те, що незважаючи на відсутність останнього при розгляді адміністративної справи в суді позивач мав можливість та повинен був цікавитися розглядом справи в суді. Отже, позивач не був позбавлений можливості дізнатися про стан своєї справи у суді, однак цим знехтував, тому посилання останнього на те, що він не був обізнаний про постанову Житомирського апеляційного суду, якою був позбавлений права керування, а тому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП безпідставно, не заслуговують на увагу та цілком обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Згідно ст. 317 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

У відповідності до вимог ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Таким чином, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції за наслідком розгляду даного спору про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ №653990 від 12 липня 2022 року, оскільки доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення позивачем надано не було.

Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами доведено не було. Інші ж доводи та посилання апелянта не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягали задоволенню.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.