Справа № 357/10445/22
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/18/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Мартиненко Є. Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Старшого лейтенанта поліції Миргородського РВП-№ 1 Гиль Вячеслава Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 197380 від 09 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1. ст. 121 КУпАП

Ухвалою суду від 15.11.2022 позовну заяву було залишено без руху. На виконання вимог ухвали суду 08.12.2022 позивач сплатив судовий збір та подав уточнену позовну заяву, вказавши відповідачем у справі Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначав, що 09 листопада 2022 року о 22:00 на ділянці дороги Гадяч-Лохвиця Полтавської області керував вантажним автомобілем OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в напрямку м. Лохвиця. Був сильний туман і рух по дорозі був ускладнений, так як вся дорога в ямах, здійснював рух з увімкненою аварійною сигналізацією. На дорозі Гадяч-Лохвиця його зупинила поліція та запропонували вийти з автомобіля, на що він відмовився. Позивач пред`явив посвідчення водія в «Дії» та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого поліцейський повідомив позивача, що відносно нього буде складена Постанова, оскільки на його автомобілі не підсвічується номерний знак та запропонували вийти з автомобіля та впевнитись в цьому, на що він відмовився та пояснив, що на механічному транспортному засобі, який рухається з технічними неполадками вмикається аварійна сигналізація, згідно п. 9.9.В. ПДР та він може продовжувати рух в сторону своєї стоянки. Після того, як позивач отримав постанову, від`їхав на безпечну відстань, перевірив номерний знак автомобіля та ніяких несправностей не виявив.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що поліцейський грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не оголосив яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив його права та обов`язки та не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази, і не надав можливості заявити клопотання.

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та запропоновано відповідачам подати до суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії БАД № 197380 від 09.11.2022 про накладення адміністративного стягнення та належним чином завірену копію оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - Головне управління Національної поліції у Полтавській області ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримали 28.12.2022.

05.01.2023 представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області Дмитро Паламар на електронну адресу суду відправив відзив, до якого додав належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та відеозаписи з бодікамери.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, вказав, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Крім того, до відзиву додано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск десятиденного строку для звернення з позовною заявою.

Ухвалою суду від 09.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

09.11.2022 поліцейським СРПП ВП № 1 Миргородського РВП старшим лейтенантом поліції Гиль Вячеславом Геннадійовичем винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1190 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09.11.2022 о 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «OPEL VIVARO», номерний знак НОМЕР_1 , у якого був неосвітлений задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Вказана постанова містить відомості про долучення до постанови камери № 101481840. Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив дії інспектора шляхом подачі адміністративного позову, мотивуючи його тим, що відповідно п. 9.9 в водій може продовжувати рух на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними неполадками в сторону своєї стоянки з увімкненою аварійною сигналізацією. Крім того, позивач вважає, що відповідач грубо порушим процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 279 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9 (в) ПДР України передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до с.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. При цьому, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення адміністративного правопорушення № 101481840, однак суд позбавлений можливості дослідити в повному обсязі відеозапис, наданий відповідачем, оскільки відеофайли, надіслані на електронну пошту суду пошкоджені та не відображаються. Досліджений судом відеозапис № 00000__0016А не містить доказів щодо початку руху чи зміні його напрямку позивачем з порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними, крім того на вказаному відео не зафіксовано саме факт порушення водієм Правил дорожнього руху.

На вказаному відео не зафіксовано саме факт порушення водієм Правил дорожнього руху та не наведено обставин "недостатності освітлення номерного знака", не зазначено, чому інспектор прийшов до такого висновку та на підставі яких фактичних даних.

Також, доказів щодо початку руху чи зміні його напрямку позивачем з порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними, матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять пояснень свідків, які б могли підтвердити факт керування водієм транспортним засобом з недостатньо освітленими номерними знаками.

Щодо твердження позивача, що поліцейський порушив порядок ст. 279 КУпАП, не оголосив яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази і не надав позивачу можливості заявити клопотання. Суд критично оцінює доводи позивача про обмеження поліцейським його законних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, то суд не може з ними погодитись, оскільки в матеріалах справи наявна постанова, в якій в графі про роз`яснення ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 268 КУпАП він поставив свій підпис.

Інші ж порушення процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, з огляду на надані відповідачем докази, не спростовано.

Таким чином, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, а сама лише постанова не може бути беззаперечним доказом вини позивача, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення позивачем п.2.9. (в) ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною 6 ст.121 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 (в) ПДР, відповідальність за що передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно із п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню рішення відповідача суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушення вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття провадження

Оскільки позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 496,20 грн. згідно квитанції № 11 від 08.12.2022, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАД № 197380 від 09.11.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та закрити провадження у даній адміністративній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області (місцезнаходження: вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014. Код ) на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 496,20 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: в матеріалах справи відсутній.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області. Місцезнаходження: вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014. Код .

СуддяМ. М. Бебешко