Справа № 160/19358/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
- від 15.09.2021 р. №298/32-00-04-02-01-36-41223117 щодо зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 1 350 870;
- від 15.09.2021 р. №299/32-00-04-02-01-36-41223117 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 13 520 445, 50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом було проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» за лютий 2021 року. За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» від 16.08.2021 року №638/32-00-04-02-01-17/41223117, у висновках якого встановлено порушення позивачем п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 декларації) за лютий 2021 року на суму 1 350 870 грн. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.09.2021 р. №298/32-00-04-02-01-36-41223117 щодо зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 1 350 870; від 15.09.2021 р. №299/32-00-04-02-01-36-41223117 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 13 520 445, 50 грн.. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваних рішень, оскільки суми податку на додану вартість було правомірно ним включено до складу податкового кредиту відповідного податкового кредиту, оскільки у зазначений податковий період було здійснено господарські операції, за якими позивач мав право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту. Позивач, керуючись правилом «першої події» (отримання товару та перерахування передоплати за товар), яке встановлено при формуванні податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, врахував суму податку на додану вартість з вказаних операцій у складі податкового кредиту за відповідний період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 р. клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" від 16.12.2021 р. про проведення судового засідання, призначеного на 17.12.2021 р., без участі позивача повернуто заявнику, без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 21.01.2023 р., в якому останній проти позову заперечує та просить в позові відмовити з наступних підстав.
Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивачем відносено до складу податкового кредиту суми податку по накладним, що не зареєстровані в ЄДР (по ним прийнято рішення Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних/уточнюючого розрахунку). На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В ході проведеної перевірки встановлено порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено:
- заниження податку на додану вартість за лютий 2021 року, шо підлягає сплаті до бюджету на суму 9 008 297 грн.
- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) за лютий 2021 року на суму 1 350 870 грн.
Аналізом податкової звітності за лютий 2021 та даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «Фірма «Фідея» до складу податкового кредиту за лютий 2021 року включено суму ПДВ у розмірі 10 359 166,67 грн. по незареєстрований в Єдиному реєстрі податковими накладним, а саме:
- податкова накладна №18 від 16.10.2020 на суму 2 370 000 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №17 від 15.10.2020 на суму 568 333,33 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №23 від 27.10.2020 на суму 1 004 166,67 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №22 від 26.10.2020 на суму 947 500 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №21 від 20.10.2020 на суму 1 421 666,67 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №20 від 19.10.2020 на суму 1 421 666,67 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №16 від 08.10.2020 на суму 1 175 833,33 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №24 від 27.10.2020 на суму 166 666,67 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №19 від 19.10.2020 на суму 380 000 грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії;
- податкова накладна №82 від 28.10.2020 на суму 903 333,33грн. в реєстрації відмовлено за рішенням Комісії.
Враховуючи вишевикладене, ТОВ «Фірма «Фідея» на порушення п.198.6 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, відображено у складі податкового кредиту 5, рядок р.17 «уточнений показник») уточнюючого розрахунку з ПДВ за лютий 2021 року податку по податкових накладних не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 10 359 167 грн., що призвело до завищення податкового кредиту за лютий 2021року 359 167 грн., заниження податку на додану вартість за лютий 2021р на суму 9 008 297грн. до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) на суму 1 350 870 грн.
За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення:
-№299/32-00-04-02-0-36-41223117 від 15.09.2021 року (ф.Р) на суму 13 512 445,50 грн податок - 9 008 297,00 грн., штрафні санкції - 4 504 148.50 грн.:
- №298/32-00-04-02-0-36-41223117 від 15.09.2021 року (ф.В4) на суму завищення від`ємного значення 1 350 870,00 грн.
Не погодившись з якими позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Матеріалами справи підтверджено факт відсутності реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрації податкових накладних.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Як зазначив у відзиві відповідач, ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» не скористалось правом, передбаченим п. 201.10 Податкового кодексу України, та не подавало разом із декларацією заяву із скаргою на постачальника товарів/послуг.
Судом встановлено, що ТОВ «Фірма «Фідея» на порушення п.198.6 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, відображено у складі податкового кредиту 5, рядок р.17 «уточнений показник») уточнюючого розрахунку з ПДВ за лютий 2021 року податку по податкових накладних не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 10 359 167 грн., що призвело до завищення податкового кредиту за лютий 2021року 359 167 грн. , заниження податку на додану вартість за лютий 2021р на суму 9 008 297 грн. до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) на суму 1 350 870 грн.
Одночасно суд зазначає, що згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Прийняті Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення від 15.09.2021 р. №298/32-00-04-02-01-36-41223117; від 15.09.2021 р. №299/32-00-04-02-01-36-41223117є обґрунтованими і такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано встановлений ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, та спростовано твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні вимог позивача, розподіл понесених ним судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова