Справа № 160/18596/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТК «БЛОХІН ТРАНС» (далі позивача) до: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТК "БЛОХІН ТРАНС" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
21 грудня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив. Щодо взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім Агроторг Сервіс» зазначає, що в обґрунтуванні відповідного Рішення визнано таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку через взаємовідносини з вказаним підприємством в період з січня по липень 2022 року, однак вказаного контрагента включено до переліку ризикових лише 08.07.2022 року, а останні господарські операції між позивачем та вказаним товариством відбулися в червні 2022 року, тобто до визнання контрагента ризиковим. Наголошує на тому, що по господарським операціям з вказаним контрагентом були зареєстровані податкові накладні. Також вказує, що в протоколах про прийняття Рішень член-доповідач Комісії в усіх випадках лише доповідав про господарську діяльність позивача, а надані документи не досліджувалися. Також наводить судову практику.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
21.09.2022 року позивачем відповідачу подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку №1, яким надано облікову та статутну інформацію про підприємство, а також 75 додатків.
31.10.2022 року позивачем відповідачу подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку №1, яким надано облікову та статутну інформацію про підприємство, а також 78 додатків.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут й надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, серед яких пункт 8 передбачає наступний критерій: У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно пункту 6 Порядку № 1165 У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
З приводу можливості оскарження Рішень в судовому порядку суд зазначає наступне.
Зі змісту положень п. 6 Порядку №1165 слід дійти висновку, що його положення прямо передбачають можливість оскарження рішення про відповідність Критеріям ризиковості платника податків до суду.
В самій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, що затверджена додатком №4 до Порядку №1165, вказано, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Щодо посилань відповідача на правові висновки, зроблені Верховним Судом у справах №480/4006/18, 240/3665/19/19, 520/5692/19, 520/6051/19 суд зазначає, що вони усі сформовані щодо правовідносин, які виникли в період дії Постанови Кабінету Міністрів України №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21 лютого 2018 року, в той час як обставини даної справи вказують на виникнення та розвиток спірних правовідносин в період дії, що повністю охоплено Порядком №1165, який набрав чинності 01.02.2020 року та передбачав одночасно із набранням чинності втрату чинності вищевказаною Постановрю Кабінету Міністрів України №117.
Щодо правової позиції, висловленої Верховним Судом у справі №440/1385/19 суд зазначає, що така правова позиція сформована у правовідносинах щодо оскарження податкового повідомлення рішення та висновку, про який вказує відповідач, не містить, тобто до обставин даної справи є не релевантною.
З цього приводу у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23.06.2022 року по справі №640/6130/20 вказано: «При цьому, в нашому випадку безпідставним є посилання податкового щодо відсутності правових наслідків у діях Комісії по віднесенню платників податків до ризикових, оскільки останні стосуються правовідносин, в яких застосуванню підлягав Порядок № 117. В той же час, як було вказано вище, Порядок № 1165, на відміну від положень Порядку № 117, закріплює право суб`єкта господарювання на адміністративне та судове оскарження рішення про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості».
Отже, слід дійти висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно оскаржив Рішення до суду.
Щодо правомірності оскаржуваних рішень суд зазначає наступне.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оскаржувані рішення містять наступне обґрунтування:
Так, у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від ..р. № -.
У формі рішенні вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Більш того, у вказаному рішенні не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Отже, оспорюване рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку», що є підставою для скасування рішення.
Також судом враховується, що позивачем надано податкові накладні від 08.02.2022 року №1036, від 11.02.2022 року №1129, від 04.03.2022 року №1200, від 18.03.2022 року №1206, від 31.03.2022 року №1218, від 09.06.2022 року №1286, від 09.06.2022 року №1296, які сформовані з господарських операцій з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОТОРГ СЕРВІС». Вказані податкові накладні надано разом з квитанціями про прийняття таких податкових накладних податковим органом.
В зв`язку з цим, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень та пояснень відповідача з приводу визнання позивача таким, що відповідає Критеріям ризиковості платника податків виходячи з операцій з певним підприємством, однак з одночасною реєстрації низки податкових накладних по операціям з цим самим підприємством, вказане Рішення не відповідає вимогам обґрунтованості індивідуально правового акту.
Обидва вказані рішення прийняті за результатом подання позивачем пояснень з додатками та за змістом є похідними.
З цього приводу у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23.06.2022 року по справі №640/6130/20 сформовано правовий висновок за аналогічних обставин справи:
« 9. Податковим органом установлено, що згідно з електронним кабінетом платника податків 04 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таргет Промоушн» віднесено до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165.
10. 14 лютого 2020 року позивачем подано повідомлення про подання інформації та копії документів щодо невідповідності платника податку Критеріям ризиковості.
37. Тобто, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
38. Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
39. При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
40. Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
41. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
43. Фактично, таке рішення було прийнято ще на підставі попереднього протоколу засідання Комісії від 12.12.2019 року, яким позивача було визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків відповідно до положень чинного тоді Порядку № 117.
Подібний висновок міститься і у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30.11.2021 року по справі №340/1098/20:
«питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/ розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Водночас, зі змісту вказаних двох Рішень, що є предметом оскарження, вбачається, що вони прийняті не за наслідками подання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що суперечить положенням Порядку № 1165.
Підставою для прийняття вказаного рішення стало надання позивачем інформації та документів «у неповному обсязі».
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
В оскаржуваних рішеннях відповідачем у рядку «Податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Прийняття вказаного Рішення на підставі надання документів «у неповному обсязі», без конкретизації документів або змісту певних обставин, що має бути підтверджено документально, очевидно вказує на необґрунтованість такого рішення суб`єкта владних повноважень через недотримання базових вимог до прийняття рішення.
У вказаному рішенні відповідач послався на конкретні господарські операції. Вчинені з суб`єктами господарювання, що вчинені до переліку ризикових. Зокрема, операції з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОТОРГ СЕРВІС» номенклатура: капітальний ремонт КПП автомобіля, капітальний ремонт двигуна автомобіля, капітальний ремонт паливної системи автомобіля, капітальний ремонт ходової частини причіпа, Капітальний ремонт редуктора ведучого мості автомобіля; а також операції з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» (код 44171727), номенклатура: капітальний ремонт ходової частини.
Водночас, позивачем надано суду податкові накладні по вказаним операціям із ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОТОРГ СЕРВІС»:
1) Операція капітальний ремонт КПП автомобіля податкові накладні від 26.01.2022 року №1036, 04.03.2022 року №1200, 27.05.2022 року №1311;
2) Операція капітальний ремонт двигуна автомобіля податкова накладна 10.05.2022 №1286;
3) Операція капітальний ремонт паливної системи автомобіля, капітальний ремонт двигуна автомобіля накладна від 11.02.2022 року №1129;
4) Операція капітальний ремонт ходової частини причіпа податкові накладні 17.05.2022 року №1296, 23.05.2022 року №1301, від 27.05.2022 року №1311, 25.06.2022 року №1393;
5) Операція капітальний ремонт редуктора ведучого моста автомобіля податкова накладна від 18.03.2022 року №1206;
6) Операція з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» Операція капітальний ремонт ходової частини податкова накладна від 19.07.2022 року №21.
При цьому разом з кожною податковою накладною позивачем надано квитанцію про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. В свою чергу доказів існування інших господарський операцій аналогічного змісту між позивачем та вказаними контрагентами відповідачем не надано, в зв`язку з чим суд виходить з того, що надані позивачем податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних стосуються саме тих господарських операцій, посилання на які містяться в оскаржуваному Рішенні.
Суд вбачає явну суперечність в такій поведінці відповідача, яка полягає спочатку в реєстрації податкових накладних по конкретним господарським операціям (тобто, визнання їх обґрунтованими, не висловлення сумнівів щодо їх реальності), а в подальшому на підставі цих самих господарських операцій віднесення позивача до Критеріїв ризиковості платника податків.
Також щодо усіх Рішень, що є предметом оскарження суд зазначає, що в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30.11.2021 року по справі №340/1098/20 міститься наступний правовий висновок: «Верховний Суд відзначає, що навіть, якщо Порядком №1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, проте не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування рішення».
Також суд звертає увагу на правовий висновок, наведений Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 22.07.2021 року по справі №520/111/20 «Водночас, документального підтвердження обставин того, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій відповідач не надав. Під час розгляду справи відповідач не надав жодного доказу, який досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
У зв`язку з наведеним, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості, а судом такі не встановлені».
Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові від 22.07.2021 року по справі №520/480/20.
Посилання контролюючого органу на наявну податкову інформацію не приймається судом, оскільки вказані докази не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання своїх договірних зобов`язань саме позивачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В силу частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази суд вважає, що відповідач при прийнятті рішень діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття таких рішень, без дотримання вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому наявні підстави для визнання рішень протиправними та їх скасування.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, враховуючи протиправність рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Щодо заявлених судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на суму 7443,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.11.2022 року №729.
Вказана сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки саме рішенням комісії регіонального рівня допущено порушення прав позивача та зумовлено судовий розгляд цієї справи.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд відзначає, що відповідно до заяви позивача, що міститься в тексті позовної заяви, докази на підтвердження таких витрат будуть надані в порядку ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з чим під час ухвалення рішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу не вирішується.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТК "БЛОХІН ТРАНС" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко