Справа № 240/2943/23
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/2943/23

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Семенюк М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Предметом позову є дії (бездіяльність) відповідача щодо нарахування та виплати позивачу під час служби індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а з позовною заявою звернулися 24.01.2023, тобто з пропуском встановленого ст. 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду, початком перебігу якого є 19.07.2022 (дата набрання чинності Законом № 2352-ІХ).

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строків звернення до суду, в якій зазначив, що при звільненні ним не було одержано письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а саме розрахунок індексації грошового забезпечення; про нараховані та виплачену суму індексації грошового забезпечення позивач дізнався з отриманого на його звернення листа відповідача від 05.12.2022 про відсутність правових підстав для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення; вважає, що встановлений тримісячний строк для звернення до суду з позовом розпочався з 05.12.2022.

Дослідивши заяву про поновлення строків звернення до суду, зазначаю наступне.

В порушення частини 6 ст. 161 КАС України до заяви про поновлення строків звернення до суду не додані докази поважності причин пропуску строку звернення до суду (докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строку), що, відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, є підставою для залишення позову без руху.

В порушення частин 1, 6 ст. 161 КАС України, копії заяви про поновлення строків звернення до суду відповідно до кількості учасників справи до позову не додані, що, відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, є підставою для залишення позову без руху.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, що викладені в постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19, згідно яких для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів; позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду; в той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач вказує, що дізнався про порушення своїх прав щодо виплати індексації грошового забезпечення з листа відповідача від 05.12.2022.

В розділі "I. Загальні положення" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, зазначено:

8. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України)."

Як свідчить судова практика, індексація відноситься до щомісячного виду грошового забезпечення; грошове забезпечення є аналогом заробітної плати і права працівників щодо заробітної плати розповсюджуються на осіб, які отримують грошове забезпечення.

Статтею 30 Розділу IV "Права працівника на оплату праці та її захист" Закону України "Про оплату праці" встановлені обов`язок роботодавця при кожній виплаті заробітної плати повідомити працівника про такі дані (загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати), що належать до періоду, за який провадиться оплата праці, і, відповідно, право працівника знати такі дані.

Слід зауважити, що позивач в квітні 2021 року був звільнений з військової частини НОМЕР_1 , де отримуючи щомісячно грошове забезпечення, в день його отримання міг знати, чи виплачується воно в належному розмірі і чи правильно воно нараховується, та в разі існування сумнівів щодо правильності його розміру звернутися вчасно за отриманням інформації щодо цього.

Щодо повідомлення позивача про нараховані та виплачені йому суми в день звільнення, військовослужбовцям при виключенні зі списків особового складу частини видається на руки грошовий атестат, в якому зазначаються суму нарахованого по день виключення зі списків особового складу грошового забезпечення, які підлягають виплаті.

Щодо ч. 2 ст. 233 КЗпП України, відповідно до якої із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Вказана норма стосується випадків невиплати працівнику при звільненні нарахованих сум, а не правильності щомісячного нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) до звільнення.

Відтак, отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була (могла) дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Позивачем у заяві про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Таким чином, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду, в заяві не зазначені підстави пропуску звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними, суд на підставі п. 1 ст. 123 КАС України залишає позов без руху для подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших причин пропуску строку.

Крім того, зазначаючи в позовній заяві позовну вимогу витребувати у відповідача розрахунок індексації грошового забезпечення, в порушення пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України, в позові не зазначено виклад обставин (які дії, бездіяльність, рішення відповідача обумовили звернення з такою вимогою, коли вони мали місце, в чому полягали), якими обґрунтовуються ця вимога, не зазначені та не додані докази, що підтверджують ці обставини.

При цьому, в порушення ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн за вказану позовну вимогу.

При прийнятті даної ухвали враховуються правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 240/934/20, відповідно до яких учасники бойових дій сплачують судовий збір за позовами, які не пов`язані з порушенням права позивача на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій, що має місце в даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 199, 243, 248 КАС України,

ухвалив:
Позовну заяву залишити без руху для усунення недоліків, а саме:

- додати до позову заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом (вказати інші причини пропуску строку) та докази поважності причин його пропуску, а також її копії відповідно до кількості учасників справи;

- в позовній заяві зазначити виклад обставин (які дії, бездіяльність, рішення відповідача обумовили звернення з такою вимогою, коли вони мали місце, в чому полягали), якими обґрунтовуються позовна вимога витребувати у відповідача розрахунок індексації грошового забезпечення, зазначити та додати докази, що підтверджують ці обставини;

- додати до позовної заяви оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн на рахунок Житомирського окружного адміністративного суду № UA4006797 за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101, код отримувача - 37976485, банк отримувача - Казначейство України, МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету (код платежу) - 22030101;

- до позовної заяви додати її копію та копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

Строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя М.М. Семенюк