Справа № 280/6939/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
10 лютого 2023 року о/об 11 год. 00 хв.Справа № 280/6939/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 (зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач), в якому позивач просить суд: зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки при звільненні з 21.01.2019 по день фактичної виплати (17.11.2022) шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, виходячи з двох місячного грошового забезпечення перед звільненням.

У позовній заяві зазначено наступне. Позивач проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_2 . Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по строковій частині) від 21.01.2019 за №16 позивач був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини. Однак, в період проходження служби нарахування грошового забезпечення проводилося не в повному обсязі, а саме не було виплачено індексацію грошового забезпечення. Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 по справі №280/474/22 зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 по справі №280/474/22 - без змін. На виконання вказаного рішення 17.11.2022 позивач отримав доплату у розмірі 56401,03 грн. Враховуючи, що при звільненні з військової служби позивачу не виплачено належні йому суми, то відповідно до ст.116, 117 КЗпП України позивач має право на виплату середньомісячного заробітку за весь час затримки виплати, а саме з 21.01.2019 по 17.11.2022.

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до ст.117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати, а з прийняттям судових рішень, статті 116, 117 КЗпП України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що регулюється матеріальними нормами трудового права. Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Меньшакова проти України» від 08.04.2010 передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до ст.117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень, статті 116, 117 КЗпП України більше не застосовується, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення па користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. Таким чином, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, шо мала місце після того, як її сума була встановлена судом. В зв`язку з цим, за наявності спірних правовідносин, які стосуються розміру належних звільненому працівникові сум, стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, на підставі ч.1 ст.117 КЗпП України, є безпідставним. Більш того, такі позовні вимоги є також і передчасними, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку, у разі наявності підстав для його стягнення, стягується по день проведення остаточного розрахунку, а не по день постановлення судового рішення. По справі №280/3316/21 від 08.07.2021 за позовом ОСОБА_1 щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплати середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 21.01.2019 по день фактичної виплати, а саме 25.03.2021 було прийнято рішення яким позовні вимоги позивача були задоволені частково. Тобто позовні вимоги ОСОБА_1 по справі №280/3316/21 щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки при звільненні зачіпають термін нарахування та виплати середнього заробітку по цій справі (№280/6939/22), що на думку відповідача є незаконним та безпідставним. Позивач у позовній заяві зазначив що з даного предмету спору до Військової частини НОМЕР_2 до будь-якого іншого суду з позовною заявою не звертався, чим порушив вимоги ч.5 п.11 ст.160 КАС України. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень командування Військової частини НОМЕР_2 заперечує в повному обсязі.

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

За матеріалами справи, позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та був звільнений у запас Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.01.2019 за №16.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №280/474/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

За матеріалами справи, ВЧ НОМЕР_2 сплатила 17.11.2022 ОСОБА_1 56401 грн. 03 коп. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №280/474/22.

Протилежного відповідачем не доведено.

Судом досліджено й інші документи, наявні у матеріалах справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Згідно з ст.116 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

За матеріалами справи останнім днем військової служби позивача було 21.01.2019, а 56401 грн. 03 коп. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №280/474/22 ВЧ НОМЕР_2 сплатила 17.11.2022.

При визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та період не більше як за шість місяців.

Звідси, з огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245, ст.ст.246, 372 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне: зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019 по 17.11.2022 включно. Визначити спосіб виконання рішення: при нарахуванні ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019 по 17.11.2022 включно Військовій частині НОМЕР_2 врахувати розмір середнього заробітку (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , виплачену заборгованість у сумі 56401 грн. 03 коп. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №280/474/22, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком (грошовим забезпеченням) ОСОБА_1 , за період шість місяців.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Представником позивача у позовній заяві заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн. 00 коп.

При цьому, в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду подано: Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП001208; Договір про надання правової допомоги №19 від 08.12.2022; Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АР №1106397; Розрахунок витрат на правову допомогу №1; Акт №1 від 07.12.2022 про прийняття грошових коштів за надання юридичних послуг згідно договору №19 від 07.12.2022; Квитанцію до прибуткового касового ордера №1 на суму 500 грн. 00 коп.; Квитанцію до прибуткового касового ордера №3 на суму 3000 грн. 00 коп.

У Розрахунку витрат на правову допомогу №1 зазначено: «… 1.Консультація з питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 30 год. 500,00 грн. (квитанція від 07.12.2022 року). 2.Складання адміністративного позову з питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення) 2 год. 30 хв. 3000,00 грн. (квитанція від 07.12.2022 року). Загальна сума понесених витрат на професійну правничу допомогу (з урахуванням очікуваних витрат) станом на 07.12.2022 року становить: 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень). …».

Відповідач заперечує щодо витрат на професійну правничу допомогу через їх не обґрунтованість.

Судом прийнято до уваги, що така категорія адміністративних справ є пошириною, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.

Заявником документально та нормативно не обгрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

На думку суду, «Консультація з питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні» входить до складу «Складання адміністративного позову з питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення)».

Також, суд вважає вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

Отже, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн. 00 коп. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На думку суду, з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 1500 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 372 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019 по 17.11.2022 включно.

Визначити спосіб виконання рішення: при нарахуванні ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019 по 17.11.2022 включно Військовій частині НОМЕР_2 врахувати розмір середнього заробітку (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , виплачену заборгованість у сумі 56401 грн. 03 коп. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №280/474/22, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком (грошовим забезпеченням) ОСОБА_1 , за період шість місяців.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат щодо сплати судового збору відмовити.

Задовольнити частково заяву представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 (зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження: м.Запоріжжя, Запорізька область, 69068; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн. 00 коп.

В іншій частині заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 10.02.2023.

Суддя О.О. Прасов