Справа № 400/5238/22
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2023 р. Справа № 400/5238/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними бездіяльності та дії командира Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач) протиправною та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 вчинити дії по переміщенню ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою від 01.12.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що командувач Військової частини НОМЕР_1 , маючи у розпорядженні усі необхідні документи для його переміщення, не вчиняє дій по переміщенню позивача до Військової частини НОМЕР_2 .

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідь на відзив не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

24.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача було призвано солдатом військової служби за призовом до Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 05.04.2022 року № 36 підтверджено зв`язок отриманої позивачем травми (ЗЧМТ, струс головного мозку, закрите травматичне пошкодження правого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функцій) з проходженням військової служби.

У травні 2022 року командувачем Військової частини НОМЕР_2 на звернення позивача надано на адресу командувача Військової частини НОМЕР_1 письмову згоду на розміщення позивача на посаді навідника зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 136 роти охорони Військової частини НОМЕР_2 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 від 11.07.2022 року № 168 встановлено непридатність позивача до служби у десантно-штурмових військах та придатність до військової служби.

На початку липня 2022 року позивач звернувся на Урядову «Гарячу лінію» Десантно-штурмових військ Збройних Сил України із заявою про переведення його до Військової частини НОМЕР_2 за станом здоров`я.

Листом від 06.07.2022 року № 117/262 позивачу за результатами розгляду його звернення повідомлено, що для подальшого вирішення питання щодо переміщення позивача до нового місця служби необхідно звернутися рапортом до командира військової частини з наданням підтверджуючих документів.

Позивачем на адресу відповідача був направлений рапорт з документами необхідними для переведення, а саме: довідка ВЛК від 11.07.2022 року № 168; довідка ВЛК від 05.04.2022 року № 36; письмова згода військової частини НОМЕР_2 .

Але відповідачем дій щодо переміщення позивача до іншої військової частини не вчинено.

У зв`язку із вказаним позивач звернувся до командування ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про бездіяльність командира та порушення його прав.

Листом від 05.09.21022 року № 117/577 командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України повідомлено, що командуванням Військової частини НОМЕР_1 підготовлено подання щодо переміщення позивача до Військової частини НОМЕР_2 . Рішення щодо його реалізації буде доведено додатково.

Дій щодо переведення позивача до Військової частини НОМЕР_2 не вчинено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини по даній справі виникли між сторонами з приводу проходження позивачем публічної служби, до якої відноситься відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України військова служба.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно ст. 3 Закону № 2232 правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону Україну», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 № 2232 порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (ч. 12 ст. 6 Закону № 2232).

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (ч. 13 ст. 6 Закону № 2232).

Таким чином, військовослужбовці можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.

Згідно з п. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення) вказаним Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Як зазначалось Позивач 24.02.2022 року був призван солдатом військової служби за призивом до військової частини НОМЕР_1 , тобто як позивач, так і держава в особі МОУ повинні дотримуватися під час проходження військової служби позивачем законодавства України щодо проходження військової служби, у тому числі дотримання прав та інтересів військовослужбовця під час проходження ним військової служби, у тому числі щодо вирішення питань під час переміщення по службі.

Питання переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 82 - 96, 112, 113, 114 Положення.

Пунктом 112 Положення встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої, зокрема, у випадках, визначених п. 82 цього Положення.

Згідно з п. 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади, зокрема у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами на особисте прохання;

3) на нижчі посади, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами на особисте прохання; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України».

Пунктом 90 Положення встановлено, що необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані придатними або обмежено придатними до військової служби, але при цьому вони самі чи члени їх сімей мають потребу за станом здоров`я у зміні місця служби (проживання), здійснюється на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Згідно з п. 112 Положення переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених п. 82 цього Положення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Згідно з п. 113 переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання: дружини (чоловіка); його (її) неповнолітніх дітей, повнолітніх дітей - учнів (студентів) навчальних закладів за денною формою навчання, які перебувають на утриманні військовослужбовця, та дітей-інвалідів I або II групи; непрацездатних батьків військовослужбовця та його (її) дружини (чоловіка); братів, сестер військовослужбовця та його (її) дружини (чоловіка), які перебувають на його (її) утриманні.

Аналіз вищезазначених норм Положення свідчить про те, що питання переміщення по службі військовослужбовця, особливо, за підставою за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії військовослужбовця, або членів його сім`ї, регламентовані вказаним Положенням з дотриманням встановленого ст. 6 КАС України, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, з дотримання права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки ВЛК № 168 від 11.07.2022 солдат військової служби за призивом ОСОБА_1 , 1984рн, на підставі статей 64-в, 42-в, 75-в,23-в,67-г,68-г графи II Розкладу хвороб та графи І Таблиці «Б» додаткових вимог, визнаний непридатним до служби у десантно-штурмових військах, придатним до військової служби.

Таким чином, позивач придатний до військової служби, та непридатний до військової служби в конкретному роді військ, а саме у десантно-штурмових військах.

Враховуючи, що позивач солдат військової служби за призовом, питання щодо переміщення позивача по службі з урахуванням постанови (висновку) ВЛК повинно вирішуватися командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Судом встановлено, що командиром Військової частини НОМЕР_1 порушений порядок переміщення позивача по службі у зв`язку з тим, що позивач не був переміщений по службі за його рапортом, а також з огляду на висновок ВЛК.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення переміщення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 вчинити дії по переміщенню ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 .

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В цієї частині суд у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікує неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов як визнання позову.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльності командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення переміщення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 .

3. Зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 вчинити дії по переміщенню ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 .

4. Стягнути за рахунок бюджетний асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судові витрати у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 09.02.2023 року.

Суддя О.В. Малих