Справа № 813/2773/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 813/2773/15 пров. № А/857/18562/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника позивача Золочівського В.П.,

представника відповідача Гурняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів),-

суддя в 1-й інстанції Москаль Р.М.,

час ухвалення рішення 15.11.2022 року, 12:46 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 29.11.2022 року,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2015 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 19682817,11 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Проведеною перевіркою ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля з питань повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб встановлено, що за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, відокремленим підрозділом не своєчасно перераховувався податок на доходи фізичних осіб в сумі 27 020 959,12 гривень (в т.ч. заборгованість станом на 01.10.2011 року- 3 989 442,25 грн., вересень 2011 року 701 167,78 грн., жовтень 2011 року 686 005,41 грн., листопад 2011 року 691 510,18 грн., грудень 2011 року 778 084,75 грн., січень 2012 року 678 982,08 грн., лютий 2012 року 649 614,65 грн., березень 2012 року 652 160,12 грн., квітень 2012 року 667 228,57 грн., травень 2012 року 706 373,42 грн., червень 2012 року 691 771,05 грн., липень 2012 року 762 354,88 грн., серпень 2012 року 656 153,83 грн., вересень 2012 року 741 263,76 грн., жовтень 2012 року 690 123,78 грн., листопад 2012 року 754 287,25 грн., грудень 2012 року 707 456,36 грн., січень 2013 року 777 852,11 грн., лютий 2013 року 726 183,88 грн., травень 2013 року 741 623,91 грн., червень 2013 року 703 309,39 грн., липень 2013 року 821 868,5 грн., серпень 2013 року 778 199,42 грн., вересень 2013 року 783 909,89 грн., жовтень 2013 року 773 656,38 грн., листопад 2013 року 761 356,91 грн., грудень 2013 року 855 261,23 грн., січень 2014 року 752 323,81 грн., лютий 2014 року 796 761,51 грн., березень 2014 року 788 250,88 грн., квітень 2014 року 255 372,55 грн.). Відповідно до ст. 127 ПК України, не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/ або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Абзац 2 п.127.1 ст. 127 ПК України вказує, що підвищений розмір штрафу застосовується за вчинення тих самих дій, при цьому, дана норма права не містить жодних посилань на необхідність повторного визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку. Згідно з правовою позицією Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №813/11382/15 зазначено, що судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок, що несплата (неперерахування) податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платник податків є підставою для накладення штрафу згідно з ст. 127 ПК України. Розмір штрафних санкції визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі правопорушення контролюючим органом в межах однієї перевірки. Зазначають, що судом першої інстанції не враховано, що платіжні доручення в полі "Призначення платежу" містять код виду сплати "140" зокрема: №531 від 08.05.2014 на суму 500576,11 грн., призначення платежу - ПДФО із заробітної плати за першу половину квітня 2014 року, Лісова (том 2 а.с.193); №647 від 22.05.2014 на суму 204163,16 грн., призначення платежу - ПДФО із заробітної плати за квітень 2014 року, Лісова (том 2 а.с.194); №376 від 27.06.2014 на суму 2200 грн., призначення платежу - ПДФО шахта Лісова (том 2, а.с. 199); №667 від 20.06.2014 на суму 809300 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за травень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 200); №742 від 25.07.2014 на суму 664110,60 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за червень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 203); №866 від 27.08.2014 на суму 484000 грн., призначення платежу ПДФО з заробітної плати за липень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 207); №825 від 27.08.2014 на суму 131500 грн., призначення платежу ПДФО з заробітної плати за липень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 208). У разі сплати податкового боргу або заборгованості з єдиного внеску (ЄСВ), під час заповнення банківських розрахункових документів у реквізитах у полі Призначення платежу, платники податків мають зазначати код виду сплати 140 надходження до бюджету у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки з єдиного внеску. Відтак, долучені до матеріалів справи платіжні доручення свідчать про добровільну сплату до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу, а не зарахування коштів контролюючим органом на підставі пункту 87.9 статті 87 ПК України .

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що Сокальська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (відповідач є процесуальним правонаступником цього контролюючого органу) провела планову виїзну перевірку ВП «Шахта Лісова» державного підприємства «Львіввугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 року по 30.09.2014 року, за наслідками якої склала акт від 01.04.2015 року №223/2200/26359891 (витяги - том 1, а.с. 6-8,71-74), в якому зафіксовано такі обставини:

«Проведеною перевіркою ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з питань повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб встановлено, що за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 відокремленим підрозділом не своєчасно перерахувався податок на доходи фізичних осіб в сумі 27020959,12 грн. (в т.ч. заборгованість станом на 01.10.2011 року 3989442,25 грн., вересень 2011 року 701167,78 грн, жовтень 2011 року 686005,41 грн., листопад 2011 року 691510,18 грн, грудень 2011 року 778084,75 грн, січень 2012 року 678982,08 грн, лютий 2012 року 649614,65 грн, березень 2012 року 652160,12 грн, квітень 2012 року 667228,57 грн, травень 2012 року 706373,42 грн, червень 2012 року 691771,05 грн, липень 2012 року 762354,88 грн, серпень 2012 року 656153,83 грн, вересень 2012 року 741263,76 грн, жовтень 2012 року 690123,78 грн, листопад 2012 року 754287,25 грн, грудень 2012 року 707456,36 грн, листопад 2012 року - 754287,25 грн., грудень 2012 року 707456,36 грн, січень 2013 року -777852, 11 грн, лютий 2013 року 744045,79 грн, березень 2013 року 763310,77 грн, квітень 2013 року 726183,88 грн, травень 2013 року 741623,91 грн, червень 2013 року 703309, 39 грн, липень 2013 року - 821868,50 грн., серпень 2013 року 778199,42 грн, вересень 2013 року 783909,89 грн, жовтень 2013 року 773656, 38 грн, листопад 2013 року 761356,91 грн, грудень 2013 року 855261,23 грн, січень 2014 року 752323,81 грн, лютий 2014 року 796761,51 грн, березень 2014 року 788250, 88 грн, квітень 2014 року 255372,55 грн.

Також перевіркою встановлено несплату ПДФО в сумі 3814751,91 грн. (квітень 2014 року 522375,80 грн. (частково), травень 2014 року - 837408, 20 грн, червень 2014 року 831958, 44 грн, липень 2014 року 841463,37 грн, серпень 2014 року 781519,10 грн). […]

3. Висновок:

Перевіркою встановлено порушення: […]

6. вимог пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16, п.54.2 ст.54 ст. 167, пп.168.1.2 пп.168.1.4 пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року в частині не сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 3814751,91 грн. та несвоєчасної сплати на доходи фізичних осіб в сумі 27027391,36 грн».

На підставі наведених висновків ревізорів прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2015 року № (том 1 а.с. 9), на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями на 19682817,11 грн.

Додатком до податкового повідомлення-рішення від 22.04.2015 року № є розрахунок повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку з доходів за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 (том 1, а.с. 10-12). Цей розрахунок містить відомості про стан розрахунків платника податку з бюджетом по податку з доходів фізичних осіб за охоплений перевіркою період в розрізі таких показників (згруповано окремими стовпчиками в таблиці; том 1, а.с.10), як суми нарахованого, перерахованого, несвоєчасно сплаченого та несплаченого ПДФО.

Відомості згаданого розрахунку та надані позивачем докази в їх сукупності дозволяють встановити такі обставини за охоплений перевіркою період, які оцінював контролюючий орган при прийнятті оскарженого рішення та обчисленні розміру фінансових санкцій:

І. Сальдо Підприємства по розрахунках по ПДФО станом на 01.10.2011 становило 4690732,67 грн. (заборгованість); платник податків нарахував за охоплений перевіркою період ПДФО в сумі 26976688,88 грн., а сплатив 27027391,39 грн.; сальдо станом на 01.10.2014 становить 4640030,16 грн.;

ІІ. У зв`язку із несвоєчасною сплатою ПДФО на загальну суму 27027391,39 грн. контролюючий орган нарахував Підприємству штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 16821412,30 грн., в т.ч.:

- платіж 24.04.2012 на суму 5892,40 грн., прострочено 175 днів, нараховано штраф за ставкою 25% на суму 1473,10 грн.;

- платіж 27.04.2012 на суму 134890,32 грн., прострочено 178 днів, нараховано штраф за ставкою 50% на суму 67445,16 грн.;

- платіж 27.04.2012 на суму 147139,63 грн., прострочено 148 днів, нараховано штраф за ставкою 75% на суму 110354,72 грн.;

- по всіх наступних платежах незалежно від днів прострочення нараховані штрафні санкції за ставкою 75% від суми простроченого платежу;

ІІІ. З огляду на заборгованість Підприємства по сплаті ПДФО (сальдо станом на 01.10.2011 становило 4690732,67 грн.) контролюючий орган на підставі пункту 87.9 статті 87 ПК України зараховував кошти, що сплачував платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Суд у цьому рішенні деталізує відомості ті податкові періоди (місяці), котрі мають стосунок до предмету доказування у цьому спорі:

1) за квітень 2014 року Підприємство сплатило ПДФО на суму 775881,92 грн., що підтверджується такими доказами:

- платіжне доручення №531 від 08.05.2014 на суму 500576,11 грн., призначення платежу - ПДФО із заробітної плати за першу половину квітня 2014 року, Лісова (том 2 а.с.193);

- платіжне доручення №647 від 22.05.2014 на суму 204163,16 грн., призначення платежу - ПДФО із заробітної плати за квітень 2014 року, Лісова (том 2 а.с.194);

- платіжне доручення №18 від 22.05.2014 на суму 358,31 грн., призначення платежу - ПДФО з доходів найманих працівників, які отримали допомогу по тимчасовій непрацездатності за квітень 2014 року (том 2 а.с.195);

- платіжне доручення від 29.05.2014 на суму 35056,39 грн., призначення платежу - ПДФО з лікарняних листків за квітень 2014 року (том 2 а.с.196);

- платіжне доручення № 22 від 29.05.2014 на суму 9636,78 грн., призначення платежу - ПДФО з лікарняних листків за квітень 2014 року (том 2 а.с.197);

- платіжне доручення №546 від 30.05.2014 на суму 26091,17грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати квітня 2014 року шахта Лісова (том 2 а.с.198).

Контролюючий орган зарахував ці платежі в погашення заборгованості за листопад-грудень 2013 року, що підтверджується відомостями розрахунку (том 1, а.с.12);

2) за травень 2014 року Підприємство нарахувало ПДФО на суму 837408,20 грн. (графа 2 розрахунку, том 1 а.с.12), сплатило за травень 2014 року 840678,00 грн., що підтверджується такими доказами:

- платіжне доручення №376 від 27.06.2014 на суму 2200 грн., призначення платежу - ПДФО шахта Лісова (том 2, а.с. 199);

- платіжне доручення №667 від 20.06.2014 на суму 809300 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за травень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 200);

- платіжне доручення №35 від 02.07.2014 на суму 21416,34 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за травень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 201);

- платіжне доручення №47 від 01.08.2014 на суму 7761,66 грн., призначення платежу- ПДФО з допомоги по тимчасовій непрацездатності за травень, червень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 202).

Контролюючий орган зарахував ці платежі в погашення заборгованості за грудень 2013 року- січень 2014 року, що підтверджується відомостями розрахунку (том 1, а.с.12);

3) за червень 2014 року Підприємство нарахувало ПДФО на суму 831985,44 грн. (графа 2 розрахунку, том 1 а.с.12), сплатило 826653,47 грн., що підтверджується такими доказами:

- платіжне доручення №742 від 25.07.2014 на суму 664110,60 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за червень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 203);

- платіжне доручення №38 від 29.07.2014 на суму 123702,68 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за червень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 204);

- платіжне доручення №37 від 31.07.2014 на суму 38840,19 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за червень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 205);

Контролюючий орган зарахував ці платежі в погашення заборгованості за січень-лютий 2014 року, що підтверджується відомостями розрахунку (том 1, а.с.12);

4) за липень 2014 року Підприємство нарахувало ПДФО на суму 841463,37 грн. (графа 2 розрахунку, том 1 а.с.12), сплатило 841496,82 грн., що підтверджується такими доказами:

- платіжне доручення №5 від 22.08.2014 на суму 29077,90 грн., призначення платежу ПДФО з заробітної плати за липень 2014 року (том 2, а.с. 206);

- платіжне доручення №866 від 27.08.2014 на суму 484000 грн., призначення платежу ПДФО з заробітної плати за липень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 207);

- платіжне доручення №825 від 27.08.2014 на суму 131500 грн., призначення платежу ПДФО з заробітної плати за липень 2014 року, Лісова (том 2, а.с. 208);

- платіжне доручення №106 від 28.08.2014 на суму 192156,74 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за липень 2014 року (том 2, а.с. 209);

- платіжне доручення №10 від 28.08.2014 на суму 4762,18 грн., призначення платежу ПДФО з допомоги по тимчасовій непрацездатності за липень 2014 р. (том 2 а.с.210);

Контролюючий орган зарахував ці платежі в погашення заборгованості за лютий 2014 року, що підтверджується відомостями розрахунку (том 1, а.с.12);

5) за серпень 2014 року Підприємство нарахувало на суму 781519,10 грн. (графа 2 розрахунку, том 1 а.с.12), сплатило 784674,38 грн., що підтверджується такими доказами:

- виписка з банку від 18.09.2014 на суму 39710,03 грн., призначення платежу ПДФО по допомозі з тимчасової втрати працездатності за серпень 2014 року (том 2 а.с.);

- платіжне доручення №15 від 18.09.2014 на суму 3085,35 грн., призначення платежу ПДФО з допомоги по тимч.непрацездатності за серпень 2014 року (том 2 а.с.212);

- платіжне доручення №894 від 26.09.2014 на суму 610078,78 грн., призначення платежу - ПДФО з заробітної плати за серпень 2014 року, Лісова (том 2 а.с.213);

- платіжне доручення №174 від 30.09.2014 на суму 131800,22 грн., призначення платежу ПДФО з заробітної плати за серпень 2014 року, Лісова (том 2 а.с. 214).

Контролюючий орган зарахував ці платежі в погашення заборгованості за березень-квітень 2014 року, що підтверджується відомостями розрахунку (том 1, а.с.12).

При оцінці встановлених обставин справи суд враховує, що Податковий кодекс України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та прийняття оскарженого рішення) передбачав фінансову відповідальність платника податку в т.ч. за такі порушення законів з питань оподаткування, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи:

І. порушення правил сплати (перерахування) податків (стаття 126):

126.1. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

ІІ. порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати

127.1. Ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що податковим правопорушенням відповідно до статті 126 Податкового кодексу України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно), натомість відповідно до статті 127 Податкового кодексу України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто ненарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу.

Колегія суддів зазначає, що контролюючий орган за результатами перевірки ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» встановив несвоєчасну сплату ПДФО за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 на загальну суму 27020959,12 грн. та застосував за це податкове правопорушення до Підприємства на підставі статті 127 Податкового кодексу штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 16821412,30 грн.

Несвоєчасна сплата Підприємством ПДФО за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 на загальну суму 27020959,12 грн.: 1) підтверджується змістом таких доказів як акт перевірки, а також розрахунок до оскарженого податкового повідомлення рішення, що містить розрахунок кількості днів прострочення платежу по кожній сплаченій підприємством сумі ПДФО; 2) визнається позивачем.

Отже, платник податків допустив податкове правопорушення, за яке передбачена фінансова відповідальність на підставі статті 126 Податкового кодексу України у формі штрафу, що обчислюється у розмірі 10 % (при затримці до 30 календарних днів включно) та 20% (при затримці понад 30 днів) погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, контролюючий орган застосував до платника податків фінансову відповідальність на підставі статті 127 Податкового кодексу України у формі штрафу, котрий накладається за несплату (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Штраф на це правопорушення обчислюється в розмірі 25/50/75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, проте не була нарахована та/або сплачена.

Отже, вірними є висновки суду першої інстанції, що контролюючий орган притягнув позивача до відповідальності за податкове правопорушення, котре той не вчиняв, що свідчить про очевидну протиправність оскарженого рішення в частині збільшення суми грошового зобов`язання Підприємства з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями на 16821412,30 грн. З огляду на це вимоги позивача про скасування оскарженого податкового повідомлення рішення є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Колегія суддів зазначає, що контролюючий орган за результатами перевірки ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» встановив несплату ПДФО за період з квітня по серпень 2014 на загальну суму 3814751,91 грн. та застосував за це податкове правопорушення до Підприємства на підставі статті 127 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 2861063,93 грн.

Водночас аналіз досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що Підприємство в період з квітня по серпень 2014 року нараховувало та сплачувало ПДФО, що підтверджується переліченими в цьому рішенні доказами (платіжними дорученнями та банківськими виписками). На виконання вказівок Верховного Суду щодо встановлення обставин справи на підставі належних та достатніх доказів суд встановив таку істотну обставину, котра раніше не досліджувалася судами при розгляді цієї справи:

державне підприємством «Львіввугілля» здійснює сплату ПДФО з використанням двох альтернативних джерел:

- коштів від реалізації вугільної продукції, в такому випадку в платіжному дорученні міститься відмітка банку про проведення платежу;

- коштів державної фінансової підтримки вуглевидобувних підприємств, в такому випадку в платіжному дорученні міститься відмітка казначейської служби про його оплату.

В складі державного підприємства «Львіввугілля» діє кілька відокремлених підрозділів (шахт), ВП «Шахта Лісова» є одним із них. При попередньому розгляді цієї справи суди дослідували надані позивачем внутрішні фінансові документи, серед яких були платіжні доручення без відміток про проведення платежу (як пояснив представник позивача, такі використовувалися цим відокремленим підрозділом для внутрішнього обліку платежів, скерованих в казначейську службу для оплати за рахунок коштів державної підтримки вуглевидобувних підприємств). Позивач врахував зауваження Верховного Суду щодо належності та достатності таких доказів, тому надав суду копії платіжних доручень, отриманих після проведення платежів через державне казначейство (платежі проводилися із затримкою на кілька днів, що підтверджується датами виписки платіжних доручень та датами проведення оплати). На всіх наданих суду платіжних дорученнях (том 2 а.с.193, 194, 200, 203, 207, 208, 213) проставлені штампи УДКСУ у Сокальському районі Львівської області з відміткою «ОПЛАЧЕНО» та датою проведення платежу. Ці платіжні доручення, разом з іншими описаними в цьому рішенні суду (платіжними дорученнями з відмітками банку про дату проведення платежу) в їх сукупності свідчать про те, що Підприємство нараховувало та сплачувало ПДФО до бюджету в період квітня-серпня 2014 року на загальну суму 4069384,59 грн.

Розрахунок до оскарженого рішення (том 1 а.с. 12) підтверджує, що ці кошти надійшли до бюджету, а контролюючий орган на підставі пункту 87.9 статті 87 ПК України зарахував їх кошти в рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів (детально описано в цьому рішенні вище). Як наслідок, за період квітень (частково)-серпень 2014 року в підприємства залишилася заборгованість, яку контролюючий орган кваліфікує як несплату підприємством ПДФО та, як наслідок, підставу для застосування штрафу на підставі статті 127 Податкового кодексу України.

Оцінюючи описані дії сторін та їх аргументи щодо кваліфікації цієї ситуації як податкового правопорушення, передбаченого статтею 127 Податкового кодексу України, суд на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України враховує правові висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, розглядаючи спір за аналогічних фактичних обставин справи (перераховані платником кошти на сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору за відповідний поточний період спрямовувались контролюючим органом відповідно до вимог пункту 87.9 статті 87 ПК України на погашення заборгованості попередніх періодів, а поточний період застосовувався штраф на підставі статті 127 ПК України) та підтримавши рішення судів про скасування податкового повідомлення рішення, Верховний Суд в постанові від 13.08.2021 року у справі №806/46/17 сформував висновки щодо застосування ст.ст. 126, 127 Податкового кодексу України і зазначив таке:

«Згідно з пунктом 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, наведеною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи "призначення платежу" у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено пунктом 87.9 статті 87 ПК України.

В свою чергу, штрафні санкції згідно з пунктом 127.1 статті 127 ПК України застосовуються саме за несплату (неперерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

Тобто, відповідно до змісту наведеної норми відповідальність за порушення, передбачене цією статтею, може мати місце лише у разі, коли платник податків, в тому числі податковий агент, допустив бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто, взагалі не виконав зазначених обов`язків або сплату податку здійснив після виплати доходу платнику податку.

Подібна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 23 травня 2019 року у справі №806/2699/16, від 17 квітня 2020 року у справі №806/124/17, від 14 січня 2021 року у справі №806/132/17, від 06 травня 2021 року у справі №806/62/17».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що у випадку вчинення платником податків дій щодо нарахування податкових зобов`язань та їх сплати шляхом перерахування коштів в рахунок поточних платежів немає підстав для притягнення такого платника до фінансової відповідальності на підставі статті 127 Податкового кодексу України у випадку, якщо заборгованість за поточний період виникла внаслідок дій контролюючого органу щодо зарахування сплачених платником коштів в рахунок погашення податкового боргу на підставі пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України; в цій ситуації можуть застосовуватися штрафні санкції на підставі статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату зобов`язань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підприємство в період з квітня по серпень 2014 року нараховувало, утримувало та сплачувало ПДФО, проте сплачені за цей період кошти контролюючий орган зарахував в погашення заборгованості іншого періоду на підставі статті 87 Податкового кодексу України. Отже, в описаних діях позивача немає складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 127 Податкового кодексу України, тому оскаржене податкове повідомлення рішення в частину застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 2861063,93 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 813/2773/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 08 лютого 2023 року.