Справа № 640/26710/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання щодо позовних вимог у повному обсязі, щодо прямої вказівки необхідності зазначення в довідці про розмір грошового забезпечення відомостей про розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в тому числі: надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія 123%, основний розмір пенсії 79% грошового забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що судом першої інстанції порушено положення процесуального закону при розгляді його заяви. Крім того, вказано про відсутність в рішенні конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, головною метою яких була позовна вимога позивача, може привезти до невірного виконання відповідачем судового рішення, або його не виконання.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказав, що не вбачає необхідності відображення в резолютивній частині рішення конкретних складових розміру грошового забезпечення позивача, оскільки такі складові мають бути зазначені саме уповноваженим органом.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у складанні нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 19.11.2019 (з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія 123%, основний розмір пенсії 79% грошового забезпечення та поданні її до ГУ ПФУ в м. Києві;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія 123%, основний розмір пенсії 79% грошового забезпечення, для проведення з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у складанні нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 19.11.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Із заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення вбачається, що мотивами її подання є побоювання позивача з приводу неповного чи неналежного виконання згаданого рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року Міністерством внутрішніх справ України.

При розгляді доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

В контексті положень статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України можливо дійти висновку, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (або вирішені не всі клопотання.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивач обґрунтовуючи свою заяву вказав, що судом не було вирішено питання щодо частини позовної вимоги, пов`язаної з зазначенням в рішенні суду обов`язку зазначити в довідці про розмір грошового забезпечення відомостей про розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в тому числі: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія 123%, основного розміру пенсії 79% грошового забезпечення.

Водночас, в мотивувальній частині рішення, зокрема, зазначено: « …. суд вважає, що з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 988, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ».

Також вказано, що: «Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, заявлених до МВС України, шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до органів Пенсійного фонду нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови №988 та зобов`язання МВС України виготовити і направити до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом саме на 19.11.2019 (день набрання законної сили рішенням суду у справі №826/12704/18) із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення відповідно до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 988 для проведення з 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку пенсії позивача. Також суд не вбачає необхідності відображення в резолютивній частині рішення конкретних складових розміру грошового забезпечення позивача, оскільки такі складові мають бути зазначені саме уповноваженим органом.».

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що вказані в заяві про ухвалення додаткового рішення щодо вимоги позивача в частині зобов`язання сформувати та надати довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням певних визначених складових грошового забезпечення, були розглянуті судом при прийнятті рішення від 21.09.2022, що дає підстави прийти до висновку про необґрунтованість заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Отже, виходячи з того, що Окружним адміністративним судом міста Києва під час ухвалення рішення від 21.09.2022 у даній справі, були вирішені всі позовні вимоги, які були заявлені у адміністративному позові та прийнято відповідне рішення щодо них, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі - відсутні.

Оцінюючи твердження апелянта стосовно його сумнівів, які стосуються належного виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року та необхідності вжиття ефективних заходів з метою забезпечення такого виконання, колегія суддів зазначає, що вони грунтуються на припущеннях, а отже є недостатнім аргументом на користь доводів ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів вказує, що у випадку неналежного виконання згаданого рішення суду, позивач наділений процесуальним правом звернення до суду для вжиття заходів контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень.

Так, згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконання судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

Окрім кола відповідачів, щодо яких суд може встановити додаткові заходи контролю, Кодекс адміністративного судочинства України не визначив інших критеріїв, які слід враховувати при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконання рішення, залишивши це питання на розсуд суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, для вжиття відповідних заходів повинні існувати об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не довів наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Відтак, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко