Справа № 420/16606/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 листопада 2022 року через канцелярію суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків у позовній заяві.

Через канцелярію суду 29.11.2022 року (вхід. № 36734/22) від позивача надійшла уточнена позовна заява пред`явлена до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), відповідно до якої позивач просить:

- Визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в м. Києві позивачу щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- Зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити переведення з 21.09.2022 року позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зарахувавши до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» час строкової служби з 04.05.1978 року по 10.05.1980 року в лавах армії колишнього СРСР, час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, час роботи на посадах в органах державної податкової служби з 28.08.2003 року по 01.09.2022 року та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.09.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Ухвалою від 01 грудня 2022 року після усунення виявлених недоліків, уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про переведення його на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». Однак, рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві йому було відмовлено з підстав відсутності стажу роботи на посадах державної служби, який дає право на призначення відповідної пенсії. Також, відповідачем не зараховано до стажу державної служби час строкової служби позивача в армії, перебування на посаді в органі місцевого самоврядування та роботи в органах Державної податкової служби.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що записами у трудовій книжці підтверджується наявність стажу роботи на посадах державної служби, служби в армії та органі місцевого самоврядування. Загальний стаж роботи на державній службі складає 19 років 05 днів.

Тому позивач зазначив, що він має право на призначення пенсії державного службовця на підставі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Через канцелярію суду 20.12.2022 року (вхід. № ЕП/37526/22) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що позивач перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ. Позивач звернувся із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та переведення в категорію непрацюючих пенсіонерів. Так, рішенням від 28.09.2022 року позивачу було відмовлено, адже на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889, тобто на 01.05.2016 року позивач не перебував на посадах державної служби та відсутній необхідний стаж державної служби.

Представник відповідача звертає увагу, що відповідно до ст. 343 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання. У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується. Тому, особи, які працюють на посадах в контролюючих органах, яким присвоєно спеціальне звання, не належать до категорій посад державних службовців, які визначені ст. 25 Закону № 3723-ХІІ. Таким чином, періоди роботи на відповідних посадах в державній податковій службі, коли позивачу були присвоєні спеціальні звання, не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ.

Також, представник відповідача зазначає, що оскільки станом на 01.05.2016 року позивач не перебував на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та не має 20 років стажу державної служби на зазначених посадах, права на призначення пенсії згідно з Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, немає. А тому періоди роботи позивача з 28.08.2003 року по 01.09.2022 року не підлягають зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Через канцелярію суду 17.01.2023 року (вхід. № 1593/23) від Головного управління ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення заперечує, та вважає прийняте рішення про відмову законним та таким, що не підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Так, представник відповідача зазначає, що з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій посад державних службовців, яким встановлювалися ранги державних службовців, що передбачено ст. 26 Закону № 3723-ХІІ. Відповідно до ст. 343 ПК України, посадовим особам контролюючого органу присвоюються спеціальні звання. У разі присвоєння спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується. Тому, особи, які працюють на посадах в контролюючих органах, яким присвоєно спеціальне звання, не належать до категорії посад державних службовців, які визначені ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

Також, представник відповідача зазначає, що оскільки станом на 01.05.2016 року позивач не перебував на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, права на призначення пенсії згідно з Прикінцевих положень Закону № 889-УІІІ позивач немає.

Додатково представник відповідача зазначає, що позивача переведено в категорію непрацюючих осіб згідно із заяви від 21.09.2022 року № 1282.

Відповіді на відзиви до суду не надходили.

На виконання ухвали суду відповідачем надано завірену копію пенсійної справи позивача(вхід. № 39292/22 від 26.12.2022 року).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 серії КК.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач перебуває на обліку в Арцизькому об`єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд встановив, що позивач 21 вересня 2022 року подав до територіального органу Пенсійного фонду України Одеської області заяву за призначенням/перерахунком пенсії, відповідно до якої просив призначити перерахувати пенсію у зв`язку з переходом на пенсію за іншим законом.

Відповідно до розписки-повідомлення позивачем до вказаної заяви було подано: паспорт, довідку про заробітну плату, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, інший документ та трудову книжку або інший документ про стаж. Також надано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Суд встановив, що за результатами розгляду заяви за призначенням пенсії та поданих до неї документів, відповідно до принципу екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення №33 від 28.09.2022 року про відмову в призначенні пенсії.

Підставою відмови зазначено, що відповідно до ст. 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій посад державних службовців, яким встановлювалися ранги державних службовців, що передбачено ст. 26 Закону № 3723-ХІІ. Відповідно до ст. 343 Податкового кодексу України, посадовим особам контролюючого органу присвоюються спеціальні звання. У разі присвоєння спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується. Тому, особи, які працюють на посадах в контролюючих органах, яким присвоєно спеціальне звання, не належать до категорій державних службовців, які визначені ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до зазначеного, до стажу державної служби, що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-УІІІ можливо зарахувати періоди роботи гр. ОСОБА_1 з 03.12.1997 року по 27.08.2003 року. Оскільки станом на 01.05.2016 року позивач не перебував на посадах державної служби віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, права на призначення пенсії згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ у заявника немає.

Додатково зазначено, що позивача переведено в категорію непрацюючих осіб згідно з заявою від 21.09.2022 року № 1282.

Не погодившись з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Реалізацію права на пенсійне забезпечення державних службовців визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), відповідно до ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Закон №889-VIII набрав чинності з 01.05.2016, а Прикінцевими та Перехідними положеннями цього закону закріплено, що Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII втратив чинність.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, які на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частини першої ст. 37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз.1ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №899-VIII, а саме щодо: віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 серії КК.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_3 , ОСОБА_1 01.09.2022 року припинено державну службу та звільнено із займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію згідно з ч. 3 ст. 86 ЗУ «Про державну службу», п. 7 ч. 1 ст. 83 ЗУ «Про державну службу» та ст. 38 КЗпП України (наказ від 29.08.2022 року № 703-о).

Матеріалами справи підтверджено, що 21 вересня 2022 року позивач подав до територіального органу Пенсійного фонду України Одеської області заяву за призначенням/перерахунком пенсії, відповідно до якої просив призначити перерахувати пенсію у зв`язку з переходом на пенсію за іншим законом, тобто за ЗУ «Про державну службу», ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №899-VIII.

Тобто станом на 21 вересня 2022 року позивачу виповнилося 63 роки.

Рішенням від 28.09.2022 року № 33 позивачу було відмовлено у переведенні на спеціальну пенсію державного службовця, з посиланням на відсутність у позивача відповідного стажу роботи на посаді державної служби станом на 01.05.2016, та відсутності 20 років стажу на посадах відповідних категорій посад державних службовців, які надають право на призначення пенсії згідно з Прикінцевих положень ЗУ «Про державну службу» № 889-УІІІ.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що лише період роботи з 03.12.1997 року по 27.08.2003 року може бути зарахований до спеціального стажу державного службовця.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд доходить висновку, що вказані відповідачем доводи щодо відмови у переведенні на інший вид пенсії є безпідставними з огляду на таке.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці № НОМЕР_4 , дата заповнення 06.02.1978 року, позивач працював:

Арцизькій райфінвідділ:

- Запис № 17: з 03.12.1997 року - прийнятий на посаду економіста ІІ категорії, присвоєно 15 ранг державного службовця, прийнято присягу;

- Запис № 18: 27.02.1998 року - переведений на посаду економіста І категорії

- Запис № 19: 22.07.1998 року переведено на посаду начальника відділу доходів, присвоєно 11 ранг державного службовця 6 категорії;

- Запис № 20: 01.09.1999 року переведено на посаду заступника завідуючого-начальника відділу доходів;

- Запис № 21: 19.06.2000 року переведено на посаду начальника відділу планування та економічного аналізу;

- Запис № 22: 09.12.2001 року звільнено з займаної посади начальника відділу фінансового відділу райдержадміністрації і на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України призначено на посаду начальника відділу доходів фінансового управління райдержадміністрації;

- Запис № 23: 27.08.2003 року звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Відповідачі не заперечують вказані записи в трудовій книжці позивача для зарахування їх до спеціального стажу державної служби.

Однак, у вказаній трудовій книжці наявні записи про роботу в органах податкової служби стосовно яких заперечують відповідачі, та не зараховують цей стаж до стажу державної служби, а саме:

Арцизька міждержавна районна податкова інспекція:

- Запис № 24:28.08.2003 року призначений на посаду заступника начальника інспекції начальника відділу податкового аудиту та валютного контролю;

- Запис № 25: 01.11.2003 року присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби І рангу»;

- Запис № 26: 14.02.2003 року відділ податкового аудиту та валютного контролю перейменовано у відділ контрольно-перевірочної роботи;

- Запис № 27: 01.07.2005 року переведений на посаду начальника відділу контрольно-перевірочної роботи, у зв`язку зі зміною організаційної структури та штатного розпису;

- Запис № 28: 09.07.2006 року переведений на посаду головного державного податкового інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи, у зв`язку зі зміною організаційної структури та штатного розпису;

- Запис № 29: 12.03.2007 року переведений на посаду завідувача сектором контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД, як такий, що пройшов за конкурсом, у зв`язку зі змінами організаційної структури та штатного розпису;

- Запис № 30: 11.12.2008 року присвоєно спеціальне звання «радник податкової служби ІІІ рангу»;

- Запис № 31: 28.02.2012 року у зв`язку з реорганізацією Арцизької міжрайонної державної податкової інспекції звільнений з посади у порядку переведення на роботу до Арцизької міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби, п.5 ст. 36 КЗпП України;

Арцизька міжрайонна державна податкова інспекція Одеської області Державної податкової служби:

- Запис № 32: 29.02.2012 року призначений на посаду начальника відділу податкового контролю, як такий, що був зарахований до кадрового резерву на цю посаду, у порядку переведення з Арцизької міжрайонної державної податкової інспекції;

- Запис № 33: 07.08.2012 року переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю;

- Запис № 34: 26.06.2013 року у зв`язку з реорганізацією Арцизької районної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби, звільнений із займаної посади у порядку переведення на роботу до Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області, п. 5 ст. 36 КЗпП України;

Арцизька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Одеській області:

- Запис № 35: 27.06.2013 року призначений на посаду головного державного ревізора інспектора відділу податкового аудиту у порядку переведення з Арцизької міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області;

- Запис № 36: 24.12.2013 року присвоєно спеціальне звання «радник податкової та митної справи ІІІ рангу»;

- Запис № 37: 15.12.2014 року у зв`язку з реорганізацією Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області, звільнений із займаної посади у порядку переведення на роботу до Арцизькоїоб`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області п.5 ст. 36 КЗпП України;

Арцизька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області:

- Запис № 38: 16.12.2014 року призначити на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового аудиту у порядку переведення з Арцизькоїоб`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області;

- Запис № 39: 24.02.2016 року призначений на посаду головного державного ревізора інспектора відділу аудиту у зв`язкузі змінами в організаційній структурі та штатному розписі;

- Запис № 40: 24.04.2017 року звільнено з займаної посади у порядку переведення на роботу до Головного управління ДФС в Одеській області п.5 ст. 36 КЗпП України;

Головне управління ДФС в Одеській області:

- Запис № 41: 25.04.2017 року призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників території обслуговування Арцизької ОДПІ управління аудиту у порядку переведення з Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, як такий що пройшов за конкурсом;

- Запис № 42: 18.09.2018 року переведений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників Ізмаїльського управління управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області, у зв`язку зі зміною організаційної структури та штатного розпису;

- Запис № 43: 19.08.2019 року у зв`язку з реорганізацією ГУ ДФС в Одеській області шляхом приєднання до ГУ ДПС в Одеській області, звільнений з займаної посади у порядку переведення для подальшої роботи у ГУ ДПС в Одеській області п.5ч.1ст.36 КЗпП України та відповідно до п.2ч.1ст.41Закону України «Про державну службу»;

- Запис № 44: 20.08.2019 року призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників Ізмаїльського управління управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування, в порядку переведення з Головного управління ДФС в Одеській області;

- Запис № 45: 20.08.2019 року присвоєно 6 ранг державного службовця;

- Запис № 46: переведений на посаду головного державного ревізора-інспектора Південного відділу перевірок платників-юридичних та фізичних осіб управління податкового аудиту, у зв`язку зі введенням в дію організаційної структури та штатного розпису;

- Запис № 47: 01.02.2021 року звільнений із займаної посади у порядку переведення до Головного управління ДФС в Одеській області, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про державну службу»;

Головне управління ДПС в Одеській області:

- Запис № 48: 02.02.2021 року призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора Південного відділу перевірок платників управління податкового аудиту, у порядку переведення з Головного управління ДПС в Одеській області;

- Запис № 49: 04.11.2021 року перейменовано посаду «головний державний ревізор-інспектор» на посаду «головний державний інспектор»;

- Запис № 50: 15.07.2022 року переведений на посаду головного державного інспектора Південного відділу перевірок платників управління податкового аудиту, у зв`язку із введенням в дію організаційної структури та штатного розпису;

- Запис № 51: 01.09.2022 року припинено державну службу та звільнений з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію, згідно з ч. 3 ст. 86 Закону України «Про державну службу», п.7 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», та ст. 38 КЗпП України.

Робота позивача в органах державної податкової служби не зараховано з підстав того, що позивачу були присвоєні спеціальні звання, що виключає віднесення таких посад до посад державних службовців, які визначені ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

Надаючи оцінку цим доводам відповідача, суд виходить із застосування таких норм права.

Так, відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.

Відповідно до наданої до заяви про перерахунок пенсії позивача довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, в графі «надбавка за вислугу років 50%» зазначено «за стаж державної служби 29 років», таким чином, саме кадровою службою здійснено розрахунок стажу державної служби за весь період роботи позивача в органах податкової служби.

Станом на 01.05.2016 року позивач обіймав посаду головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту в Арцьзькій об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до ч.18 ст. 37 Закону №3723-ХІІ, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII).

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону №509-XII, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом №3723-XII.

Частиною сьомою статті 15 Закону №509-XII визначено, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону №509-XII, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Частиною четвертою статті 15 Закону №509-XII передбачено, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

З наведеного вбачається, що даною нормою встановлювались умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону №3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Приписами абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) також передбачалось, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Суд зауважує, що з аналізу вказаних вище положень вбачається, що як Законом №889-VIII, так і нормами чинних в період до його прийняття Законів №3723-XII, №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.

Пунктом 342.4 ст.342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» (п.342.5ст.342 ПК України).

Відповідно до п.342.6 ст.342 ПК України, правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами.

Як визначено приписами абз.1, 2 п. 344.1 ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.

Відомостями наданої позивачем копії трудової книжки підтверджується, що 03.12.1997 року позивачу присвоєно 15 ранг державного службовця відповідно до наказу № 19-Л від 03.12.1997 року; 03.11.2003 року позивачу присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби І рангу» відповідно до наказу 11.11.2003 № 97; 11.12.2008 позивачу присвоєно спеціальне звання «радник податкової служби ІІІ рангу» відповідно до наказу від 11.12.2008 року № 100-о; 24.12.2013 року позивачу присвоєно спеціальне звання «радник податкової та митної справи ІІІ рангу» відповідно до наказу від 24.12.2013 року № 27-о; 20.08.2019 року позивачу присвоєно 6 ранг державного службовця відповідно до наказу від 20.08.2019 року № 42-о.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (далі - Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Додатком 6 до Постанови №306 передбачено, що:

1. спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІ (другого рангу)» прирівнюється до 8 рангу державного службовця;

2. спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи І (першого рангу)» прирівнюється до 7 рангу державного службовця;

3. спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІІ (третього рангу)» прирівнюється до 9 рангу державного службовця;

4. спеціальне звання «радник податкової та митної справи ІІІ рангу» прирівнюється до 6 рангу державного службовця.

Відтак, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Посилання відповідача у спірному рішенні про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно ЗУ «Про державну службу» на норми ст.25 Закону України «Про державну службу», як на підставу відмови в зарахуванні стажу роботи у Державній фіскальній (податковій) службі суд вважає безпідставним та необґрунтованими, оскільки вказаною статтею визначено класифікацію посад та встановлено перелік посад державних службовців, тоді як згідно з ПК України та Постановою №306 посадовим особам контролюючих органів присвоюються персональні (спеціальні) звання, а не категорія державного службовця.

У зв`язку з наведеним, суд вважає протиправним відмову відповідача щодо зарахування до спеціального стажу державного службовця період роботи ОСОБА_1 в податкових органах з 28.08.2003 року по 01.09.2022.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на 01.05.2016 позивач обіймав посаду, яка давала йому право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а відтак, необхідний стаж державного службовця для вирішення питання про наявність підстав для призначення йому пенсії повинен був становити не менше 10 років.

Стосовно доводів позивача про не врахування до стажу державної служби час строкової служби з 04.05.1978 року по 10.05.1980 року в лавах армії колишнього СРСР та час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, суд доходить висновку, що час строкової служби з 04.05.1978 року по 10.05.1980 року в лавах армії колишнього СРСР має бути враховано позивачу до стажу державної служби.

Щодо зарахування до стажу державної служби час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, суд зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, до стажу державної служби включається також на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони

зайняли посади державних службовців.

Додатком до цього Порядку визначений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до складу якого входить виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Тому суд погоджується з доводами позивача, що зазначений період роботи - час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, також має бути врахований до стажу державної служби позивача.

Таким чином, враховуючи встановлені та з`ясовані обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в м. Києві позивачу щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є правомірними та обґрунтованими, та належать задоволенню шляхом визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві № 33 від 28.09.2022 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», оскільки відмова у переведенні на інший вид пенсії позивача була оформлена у вигляді прийняття рішення № 33 від 28.09.2022 року, яке належить скасуванню у судовому порядку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Матеріалами справі підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області.

За таких обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві № 33 від 28.09.2022 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та встановлення судом обставин щодо перебування позивача станом на 01.05.2016 року на державній службі, наявності необхідного стажу державної служби та досягнення 62 років, а також не встановлення підстав для повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, суд доходить висновку, що решт позовних вимог - зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити переведення з 21.09.2022 року позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зарахувавши до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» час строкової служби з 04.05.1978 року по 10.05.1980 року в лавах армії колишнього СРСР, час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, час роботи на посадах в органах державної податкової служби з 28.08.2003 року по 01.09.2022 року та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.09.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, є правомірними та належать задоволенню шляхом - зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу державної служби позивача час строкової служби з 04.05.1978 року по 10.05.1980 року в лавах армії колишнього СРСР, час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, час роботи на посадах в органах державної податкової служби з 28.08.2003 року по 01.09.2022 року; зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 21.09.2022 року та здійснити виплату позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.09.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому судовий збір належить стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, тобто з відповідача, до кого пред`явлені основні позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) № 33 від 28.09.2022 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Єврейська, 83) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) час строкової служби з 04.05.1978 року по 10.05.1980 року в лавах армії колишнього СРСР, час перебування на посаді Голови виконавчого комітету Новокапланської сільської ради народних депутатів з 16.03.1985 року по 05.08.1987 року, час роботи на посадах в органах державної податкової служби з 28.08.2003 року по 01.09.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Єврейська, 83) призначити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 21.09.2022 року та здійснити її виплату з 21.09.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко