Справа № 160/16062/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/16062/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року (суддя Голобутовський Р.З.) у справі №160/16062/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, оформлені листом від 20.09.2022 за №0400-010311-8/96053 Про надання інформації та Рішенням від 16.09.2022 № - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01.08.2022, виходячи з вислуги років 27 років 02 місяці 28 днів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що його звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України 31.07.2022. Вислуга років позивача в календарному обчисленні становить 13 років 07 місяців 14 днів, в свою чергу, у пільговому обчисленні вислуга років становить 27 років 02 місяці 28 днів. Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направило до відповідача подання №9824 від 01.09.2022, матеріали для призначення позивачу пенсії згідно з п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 16.09.2022 відповідач рішенням № відмовив позивачу в призначенні пенсії на підставі відсутності необхідної вислуги років - 25 календарних років. Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з огляду

на наявність в останнього вислуги років, що дає право на призначення такої пенсії. При цьому, суд зазначив те, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що право на призначення пенсії на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб мають особи, які на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. При цьому, як зазначає відповідач, Закон №2262 не передбачає можливості зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні, навпаки, Закон розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». З цих підстав відповідач вказує на те, що оскільки на день звільнення позивач не мав вислугу років 25 календарних років і більше, то останній не має право на призначення пенсії підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Крім цього, відповідач вказує на дискреційні повноваження пенсійних органі в питаннях призначення пенсії, у зв`язку з чим не погоджується з таким обраним судом першої інстанції способом захисту права, як зобов`язання призначити пенсію.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 29.07.2022 наказом Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом Міністерства юстиції України №108о/с-22 звільнено 31.07.2022 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом, з Державної кримінально-виконавчої служби України.

У вказаному наказі зазначено, що на день звільнення ОСОБА_1 має вислугу років в календарному обчисленні 13 років 07 місяців 14 днів, у пільговому - 27 років 02 місяці 28 днів.

Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направило до відповідача подання №9824 від 01.09.2022, матеріали для призначення позивачу пенсії згідно з п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

16.09.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням № відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби, та деяких інших осіб», на підставі відсутності вислуги років у розмірі 25 календарних років.

Також листом №0400-010311-8/96053 від 20.09.2022 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби, та деяких інших осіб» правові підстави відсутні.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону №2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Згідно з статтею 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 №393, далі - Порядок №393).

Відповідно до пункту "б" частини 3 цього Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за два місяці: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції.

Врахувавши положення вказаних норм права, висновки Верховного Суду щодо застосування названих норм матеріального права, викладені в постановах від 14.04.2021 (справа №480/4241/18), від 29.11.2021 (справа №620/2938/20), суд першої інстанції обгрунтовано зазначив те, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Встановивши те, що на день звільнення вислуга років позивача складала у пільговому обчисленні 27 років 02 місяці 28 днів, з урахуванням норм Порядку №393, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на правові позиції Верховного Суду, суть яких зводиться до неможливості прийняття до уваги вислуги років у пільговому обчисленні при призначення пенсії Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що у спірному випадку суд першої інстанції обгрунтовано керувався правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена в постановах, що прийняті більш пізніше в часі, ніж ті, на які посилається відповідач. При цьому, постанову у справі №480/4241/18 прийнято Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду і саме в цій справі сформовано позицію про те, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтовано висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Щодо аргументів відповідача про дискреційні повноваження пенсійних органів в питаннях призначення пенсії.

Так, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади, як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

У спірному випадку, реалізуючи свої владні повноваження, пенсійний орган, обираючи одне із альтернативних рішень, прийшов до висновку про те, що правильним рішенням є рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії.

Тобто, відповідачем було реалізовано свої дискреційні повноваження шляхом прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

У спірному випадку встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначені пенсії була позиція органу ПФУ про відсутність у позивача необхідної вислуги років для призначення пенсії.

Оскільки позиція органу ПФУ відносно того, що для призначення пільгової пенсії позивач повинен мати 25 календарних років вислуги і більше, судом визнана неправомірною, а інших підстав для відмови у призначенні пенсії відповідачем висловлено не було, то суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання призначити пенсію, оскільки це буде свідчити про дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказаний спосіб захисту порушеного права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом відмови позивачу в призначенні пенсії і вказана відмова (підстави для відмови в призначення пенсії) була предметом судового контролю в межах цієї справи.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі №160/16062/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.02.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк