Справа № 420/7483/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7483/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.07.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини щодо проведення відповідачем документальної виїзної планової перевірки, за результатами якої складено акт від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 та прийнято спірне рішення, вказує, що акт було підписано не всіма посадовими особами, які проводили перевірку.

Щодо порушення відповідачем норм матеріального права позивач посилається на положення ч.2 ст.19 Конституції України, п.75.1 ст.75, ст.86 Податкового кодексу України, п.2 розд.I, п.2 розд.V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, п.1.1. ДСТУ 4163-2003, п.3.12 ДСТУ 2732:2004.

Позивач стверджує, що підписання акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є невід`ємною умовою дійсності такого акту.

На думку позивача, оскільки в акті від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 відсутній підпис однієї з посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, натомість містяться відмітки про перебування особи у відпустці, то такий акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних актів.

Зважаючи на викладене та посилаючись на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду по справі №1440/1965/18 від 03.12.2019 року та по справі №140/388/19 від 19.06.2020 року, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2020 року.

Ухвалою судді від 11.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

31.08.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 34072/22), відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив таке.

З посиланням на фактичні обставини справи щодо проведення відповідачем перевірки, за результатами якої складено акт від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 та прийнято спірне рішення та нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82, п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України, Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, Методичними рекомендаціями від 01.06.2017 року №396, відповідач зазначає, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні податкової перевірки порушення. На підставі акта перевірки приймається податкове повідомлення-рішення. Відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Зважаючи на викладене, з посиланням на обставини та порушення, встановлені при перевірці, за наслідками якої складено акт від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249, правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду по справі №140/388/19 від 19.06.2020 року, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка».

Протокольною ухвалою від 07 вересня 2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 01 жовтня 2020 року о 14:00 год.

06.10.2020 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення (вхід. № 41167/20), відповідно до яких відповідач зазначив, що під час проведення перевірки сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка», а саме у період з 13.02.2020 по 25.02.2020 головний державний ревізор інспектор відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_1 на підставі направлень, виданих ГУ ДПС в Одеській області згідно положень ПК України та відповідно до Плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок була присутня на перевірці.

Відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 19.02.2020 № 306-в ОСОБА_1 перебувала у щорічній основній відпустці з 24.02.2020 по 15.03.2020. Таким чином, відповідач вважає безпідставними твердження позивача, що ОСОБА_1 була відсутня на перевірці.

Відповідно до п. 2.3 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22 Головним управлінням ДПС в Одеській області було скориговано суму податкового зобов`язання до 10899 грн. замість 18339 грн. та винесено нове податкове повідомлення-рішення, яким нараховане податкове зобов`язання для позивача.

16.10.2020 року від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого просив постановити ухвалу про зупинення провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 22.10.2020 року зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

На виконання п. 2 ч. 3 ст. 44 КАС України від позивача до суду надійшли узагальнюючі заперечення на письмові пояснення відповідача (вхід. № 44229/20 від 22.10.2020 року),

Так, позивачем, зокрема, зазначено, що документальна планова перевірка позивача тривала у період з 13.02.2020 р. по 02.03.2020 р. Відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 19.02.2020 №306-в ОСОБА_1 , підпис якої відсутній на Акті від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/ НОМЕР_1 , перебувала у щорічній основній відпустці з 24.02.2020 року по 15.03.2020 року. Тобто, згідно з наказом №306-в перший день відпустки ОСОБА_1 24.02.2020 року. Присутність вказаної посадової особи 24-29.02.2020 року та 01-02.03 при перевірці позивача спростовується фактом перебування її у щорічній відпустці.

Позивач вважає, що підписання акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є основною умовою дійсності такого акту. Згідно з чл.1-2 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, акт перевірки від 10.03.2020 року №000052/15-32-05- 08/31822249, на підставі якого було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є недопустимим доказом, оскільки відсутність підпису посадової особи контролюючого органу в такому акті перевірки, яка її проводила, робить його нечинним, а тому він не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення щодо нарахування платнику податків податкових зобов`язань.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач при проведені документальної планової перевірки вийшов за встановлені власним наказом часові межі перевірки та здійснив перевірку діяльності позивача за III та IV квартали 2019 р. Наказом Відповідача від 12.02.2020 р. №510, змін до періоду діяльності, який підлягав перевірці, не вносилось (з 01.01.2017 р. по 30.06.2019 р.), тобто відповідач мав провести перевірку позивача за період діяльності з 01.01.2017 р. до 30.06.2019 р.

Ухвалою від 16.11.2022 року поновлено провадження у справі. Продовжено розгляд справи зі стадії, на якій його було зупинено. Викликано сторони у судове засідання на 30 листопада 2022 року на 14:30 год.

Довідкою від 30.11.2022 року зазначено, що у зв`язку з відсутністю електропостачання в Одеському окружному адміністративному суді фіксування судового засідання, призначеного на 30.11.2022 року о 14:30 год., за допомогою звукозаписувального технічного засобу є неможливим та розгляд справи перенесено на 13.12.2022 року на 12:00 год.

09.12.2022 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України (Вхід. № 37744/22).

Відповідач про причини неявки суд не сповістив.

Тому відповідно до приписів ч.9 ст.205 КАС Ураїни суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» зареєстроване як юридична особа 07.02.2002 (Номер запису: 0000159) та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.

Позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів.

Наказом Головного управлінням ДПС в Одеській області №510 від 12.02.2020 року (а.с.37) внесено зміни до наказу Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка», код за », а саме: пункт 1 викладено в наступній редакції: «провести документальну планову виїзну перевірку с/г ТОВ «Південьагропереробка» з 13.02.2020 року тривалістю 8 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства».

Копія наказу Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка» у матеріалах справи відсутня.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 12.02.2020 року №№442/05-09, 443/05-09, 445/05-09, 446/05-09, 447/05-09, 448/05-09, 449/05-09, 450/05-09, 451/05-09, 452/05-09, виданих Головного управління ДПС в Одеській області, посадовими особами цього Управління, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів проведена планова виїзна перевірка сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, валютного за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 за результатами якої складено акт № 000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020 року.

Вказаною перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем п.292-1.2 ст.292-1 ст.292-1 Податкового кодексу України, а саме єдиний податок четвертої групи сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» за результатами перевірки збільшено на 21897 грн., в тому числі за І квартал 2018 року на 1445 грн., за І півріччя 2018 року на 1445 грн., за III квартали 2018 року на 7223 грн., за IV квартали 2018 року на 4334 грн., за І квартал 2019 року на 745 грн., за І півріччя 2019 року на 745 грн., за III квартали 2019 року на 3725 грн., за IV квартали 2019 року на 2235 грн.

На вказаний акт позивачем було подано до Головного управління ДПС в Одеській області заперечення.

За наслідками розгляду заперечень на акт № 000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області складено лист №6497/10/15-32-05-08-13 від 06.04.2020 року (а.с.157-187).

На підставі акту перевірки від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249, з урахуванням відповіді на заперечення №6497/10/15-32-05-08-13 від 06.04.2020 року та рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/3572/20 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення - № від 16.07.2020 року, яким позивачу за порушення п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 %, в загальному розмірі 10889 грн., у тому числі 8711 грн. за податковими зобов`язаннями та 2177 грн. за штрафними санкціями (а.с.188).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 16.07.2020 року, позивач оскаржив вказане рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України.

Так, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.п.77.6-77.9 ст.77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Вимоги щодо змісту наказу врегульовано абз.3 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, відповідно до якого в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Зі змісту наказу Головного управлінням ДПС в Одеській області №510 від 12.02.2020 року (а.с.37) «Про внесення змін до наказу Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка», код за »» вбачається, що відповідачем було видано наказ від 12.09.2019 року №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка» код за »

З огляду на те, що копія наказу Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка» код за » у матеріалах справи відсутня, суд вважає доцільним застосувати ч. 4 ст. 78 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 13 ч.1 ст.4 КАС України встановлено, що рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

Згідно даних ЄДРСР, суд встановив, що між сторонами раніше розглядався спір по справі № 420/7925/20, рішення по якій було ухвалено 07 грудня 2020 року та набрало законної сили 11.01.2021 року.

Вказаним рішенням суду встановлено такі обставини: «Судом встановлено, що в наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року № 54 наказано провести документальну планову виїзну перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» за період діяльності з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року. В акті перевірки від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 також міститься посилання про період діяльності, який буде перевірятися, а саме за період з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року. Тобто, в даному випадку, перевірка була обмежена періодом діяльності позивача з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року.» (абзаци 18,19,20 мотивувальної частини).

Водночас, суд зазначає, що в акті перевірки відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем, крім іншого, п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) є нормативна грошова оцінка ріллі в Автономній Республіці Крим або в області, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Згідно з пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до пп.295.9.2 п.295.9 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.

Так, згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, в основу доводів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.07.2020 року є висновки позивача про те, що:

- оскільки в акті від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 відсутній підпис однієї з посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, натомість містяться відмітки про перебування особи у відпустці, то такий акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних актів;

- відповідач за результатами перевірки безпідставно збільшив йому суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 %, у загальному розмірі 10889 грн. (8711 грн. + 2178 грн.) поза межами періоду діяльності, який перевірявся вказаною перевіркою.

Суд зазначає, що доводи позивача про безпідставність встановлення відповідачем порушення сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України в 3-4 кварталах 2019 року, що відображене в акті від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249, не стосуються предмету спору у даній справі, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі № 420/3572/20 було визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № саме в частині грошових зобов`язань 7450 грн., нарахованих за вказаний період (3-4 квартали 2019 року). На підставі зазначеного рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач прийняв нове податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2020 року, що містить зменшену суму грошового зобов`язання, тобто на суму грошового зобов`язання 10889 грн., без суми нарахувань за 3-4 квартали 2019 року (18339 грн. -7450 грн.=10889 грн).

Доводи позивача про те, що оскільки в акті від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 відсутній підпис однієї з посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, натомість міститься відмітка про перебування особи у відпустці, то такий акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних актів, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що акт перевірки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 не містить підпису головного державного ревізора-інспектора відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів Головного управління ДПС в Одеській області М.В. Шевцової, яка, як зазначено у вступній частині акту, проводила перевірку дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства, та наявна відмітка про перебування її у відпустці на час складення даного акта.

На місці підпису головного державного ревізора-інспектора відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області М.В. Шевцової в акті від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 міститься відмітка «відпустка» (а.с.107).

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.1-2 Розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки. Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Відповідно до п.2 Розділу 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок. При цьому строк складення акта (довідки) документальної перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Податковим кодексом та Митним кодексом.

Згідно з пунктом 1.1. ДСТУ 4163-2003 (Уніфікована система Організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів) (далі - ДСТУ 4163-2003) цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Відповідно до пункту 1.2. ДСТУ 4163-2003 цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Згідно з пунктом 4.4. ДСТУ 4163-2003 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Відповідно до пункту 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28 травня 2004 року № 97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. ДСТУ 2732:2004 визначено, що підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Як зазначено позивачем та не спростовано належними доказами відповідачем, відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 19.02.2020 №306 - ОСОБА_1 , підпис якої відсутній на акті від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/ НОМЕР_1 , перебувала у щорічній основній відпустці з 24.02.2020 року по 15.03.2020 року. Тобто, згідно з наказом №306-в перший день відпустки ОСОБА_1 24.02.2020 року. Присутність вказаної посадової особи 24-29.02.2020 року та 01-02.03 при перевірці позивача спростовується фактом перебування її у щорічній відпустці.

З вказаного вбачається, що посадова особа відповідача - ОСОБА_1 не проводила перевірку, за результатами якої складено Акт від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/ НОМЕР_1 . Отже, у ОСОБА_1 не було підстав для його підписання.

Водночас, суд зазначає, що згідно акту перевірки фактично її було проведено десятьма іншими інспекторами.

Разом з тим, суд зауважує, що Постановою Верховного Суду від 19.06.2020 по справі № 140/388/19 відступлено від правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зазначеної, зокрема у Постанові ВС від 03.12.2019 по справі № 1440/1965/18 (№ в ЄДРСР 86103091) та сформульовано такий правовий висновок.

Відсутність в акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Ураховуючи те, що працівник контролюючого органу, підпис якого відсутній в акті з наведених у ньому ж підстав, приймав участь у проведенні перевірки, підстави для висновку про порушення порядку її проведення відсутні.

Ухвалюючи рішення у справі № 140/388/19 та визнаючи протиправними і скасовуючи податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, посилаючись на невідповідність оформлення акта перевірки нормам законодавства, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, що лише цей факт не може бути підставою для визнання недійсними оскаржуваних рішень.

Відтак, враховуючи при розгляді даної справи правовий висновок, викладений у постанові по справі №140/388/19, суд дійшов висновку, що відсутність підпису посадової особи податкового органу в акті перевірки не може бути самостійною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, але при цьому є доказом порушення порядку оформлення матеріалів перевірки.

Таким чином, оцінюючи правомірність оскаржуваного рішення на момент його прийняття, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно надіслав позивачу податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2020 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача прийняте 14.05.2019 року з дотриманням критеріїв, викладених у ч.2 ст.2 КАС України, та не підлягає скасуванню, та у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72-74, 77, 90, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (адреса: вул. Крайня, 1а, с. Мирне, Біляївський район, Одеська область, 67652, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.07.2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.