Справа № 520/12340/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
08 лютого 2023 року № 520/12340/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В. розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під. 3, м. Харків, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
установив:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2021 року № ФХ-111472 з 01.04.2019 року з обмеженням максимальним розміром та зі зниженням з 77 до 70 процентів грошового забезпечення;
зобов`язати Головне у правління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та її виплату з 01.04.2019 в розмірі 77% грошового забезпечення, як це визначено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 р. у справі № 520/2057/2020 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2021 року № ФХ-111472 з 01.04.2019, як це визначено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року у справі № 520/2998/22. здійснивши виплату однією сумою, починаючи з 01.04.2019 року з урахуванням виплачених сум, без обмеження її максимальним розміром.
В обґрунтування позивних вимог зазначено, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії, зменшивши її основний розмір з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеживши її максимальним розміром.
Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 по справі №520/2998/22 не зобов`язано ГУПФУ в Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2021 року №ФХ-111472 про розмір грошового забезпечення з урахуванням 77% грошового забезпечення. На виконання зазначеного судового рішення позивачу здійснено перерахунок пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення, відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок). Відповідач зауважив, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами. Крім того, відповідач звернув увагу суду на порушення позивачем строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст.122 КАС України.
Дослідивши долучені до матеріалів справи документи та з урахуванням положень ст. 78 КАС України, суд встановив наступні обставини.
Позивач є пенсіонером, пенсія якому призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII у розмірі 77 % грошового забезпечення та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області.
ГУ ПФ України у Харківській області відповідно до постанови Постанова Кабінету Міністрів України №103 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, на підставі довідки уповноваженого органу, одночасно з цим здійснено зменшення розміру пенсії з 77% грошового забезпечення до 70%.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 року по справі № 520/2057/2020 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 - протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018, з урахуванням проведених платежів. Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті ОСОБА_1 лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019, із урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2018.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 р. у справі № 520/10333/21 ІНФОРМАЦІЯ_2 складена нова довідка від 30.09.2021 ФХ111472 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, яка надіслана до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області 07.10.2021 за вих. № 7096, проте перерахунок пенсії позивачу не проведено.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 у справі №520/2998/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.09.2021 року №ФХ-111472. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.10.2021 перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2021 року № ФХ-111472 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду у справі 520/2998/22 від 02.08.2022 позивачу перераховано пенсію, розмір якої визначено на рівні 70 % грошового забезпечення та обмежено 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність
Суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини виникли внаслідок перерахунку пенсії з 01.10.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2021 ФХ111472 .
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховуючи висновки ВС у рішенні від 04.02.2019 у справі № 240/5401/18 при розгляді даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон України № 2262-ХІІ).
Відповідно до статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції на момент введення в дію) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.
В подальшому до статті 13 Закону України № 2262-ХІІ неодноразово вносилися зміни, в тому числі в частині максимального розміру пенсії, обчисленого відповідно до цієї статті.
Положеннями пункту 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014, до частини другої статті 13 Закону України №2262-ХІІ внесено зміни (чинні на момент проведення перерахунку пенсії позивача), зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом України №2262-ХІІ, у разі реалізації ними такого права.
Суд зауважує, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до частини другої статті 13 Закону України №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, які є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та по інвалідності військовослужбовцям є стаття 63 Закону України №2262-ХІІ.
Зазначена стаття визначає підстави для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262- ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного закону пенсій з 1 січня 2018 року.
Суд зауважує, що статтею 63 Закону № 2262- ХІІ не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновків, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України №2262-ХІІ, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, тоді як відсоткове значення розміру основної пенсії є незмінним.
Таким чином, дії відповідача, які полягають у перерахунку пенсії виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.10.2021 року згідно оновленої довідки від 30.09.2021 ФХ111472 є протиправними, а позовні вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФ України у Харківській області перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.10.2021, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Продовжуючи розгляд справи, в частині позовних вимог щодо обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згодом відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом №1774-VІІІ до частини сьомої 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17 та від 21.12.2021 №120/3552/21-а, від 26.01.2022 у справі №569/2950/17.
Що стосується доводів пенсійного органу про те, що останній правомірно здійснює виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону № 3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд зазначає таке.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011. Цим Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 27.01.2022 у справі №240/7087/20.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним. Відповідні висновки викладені у постанові ВС від 30.05.2022 у справі 380/12337/20.
Також одним із аргументів відзиву є те, що зазначені правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, а саме, у постанові від 24.06.2020 (справа №580/234/19) де суд сформував правовий висновок в цій категорії справ.
Суд відхиляє цей довід, оскільки у справі №580/234/19 (справа розглянута у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду) вирішувалося питання перерахунку та виплати пенсії, згідно із пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713).
В цій справі зазначено, що позивач одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівник льотного складу. В контексті правовідносин, що склалися, Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Законом № 3668-VI від 08.07.2011, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Аналізуючи викладене, суд зазначає, що у справі, що розглядається та у справі №580/234/19 йдеться про застосування формально різних правових актів: Закону №2262-XII, Закону №3668-VI, та, відповідно, різних норм матеріального права.
Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії позивачу виходячи з 70% грошового забезпечення та обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії при здійсненні перерахунку пенсії з 01.10.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2021 ФХ111472 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі 77 % грошового забезпечення з 01.10.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2021 ФХ111472 без обмеження граничним (максимальним) розміром з урахуванням раніше виплачених сум.
Стосовно вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми пенсії починаючи однією сумою, суд зазначає наступне.
В силу ч. 1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, ч. 1 ст. 372 КАС України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. У даному випадку спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень є виплата належних позивачу сум у повному обсязі, інший спосіб виконання в спірних правовідносинах нормативно не визначений.
Суд зауважує, що приписами статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за наявності вини пенсійного органу, не встановлено спосіб виплати належних позивачу сум частинами, періодичністю проведення платежів тощо, та не обмежено право позивача на виплату належної йому суми одним платежем.
При ухваленні судом рішення, суд зобов`язує відповідача здійснити позивачу виплату належних сум пенсії, та у разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Оскільки у випадку набрання чинності рішенням суду про зобов`язання перерахувати та виплатити позивачу пенсії буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.
Щодо посилання відповідача на недотримання позивачем строків, встановлених ст.122 КАС України, суд зазначає, що відповідно до приписів ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як встановлено судом, спірним у даній справі є питання вчинення відповідачем дій щодо проведення обмеження розміру перерахованої пенсії позивача після здійснення перерахунку з 01.10.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2021 ФХ111472 перерахунок за якою проведено на виконання рішення суду у справі від 02.08.2022 по справі 520/2998/22.
Частиною 3 ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість зазначених доводів представника відповідача.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.
Керуючись ст.14, 243-246,293, 295-296 КАС України, суд, -
вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення та обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії при здійсненні перерахунку пенсії з 01.10.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2021 року №ФХ-111472.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.10.2021 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2021 року №ФХ-111472 без обмеження граничним (максимальним) розміром з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України.
Суддя Зоркіна Ю.В.