Справа № 560/8790/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8790/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

07 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Кирильцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій неправомірними, визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просило визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо прийняття постанов від 05.08.2022 в межах ВП№69575904 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а також визнати протиправними і скасувати вказані постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що на те, що державним виконавцем безпідставно визначено розмір виконавчого збору, який належить стягнути з боржника, як такий, що стягується за виконання рішення немайнового характеру ( 26000 грн.). Зазначає, що рішення суду, що виконувалось в межах ВП№69096484, є рішенням майнового характеру, оскільки у ньому суд зобов`язав податковий орган нарахувати та виплатити кошти на користь стягувача, отже фактично йдеться про майбутнє набуття останнім майна. Також апелянт посилається на те, що на виконання рішення суду ним було нараховано відповідну виплату на користь стягувача, однак виплата коштів не здійснена через відсутність фінансування. Вважає, що оскільки орган ДВС та виконавець фактично не вчиняли ніяких дій з метою примусового виконання рішення суду, стягнення виконавчого збору є протиправним.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначено, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

В свою чергу, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Вказаним Законом визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 5 статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч. 1 статті 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку державний виконавець здійснює у межах виконавчого провадження, незалежно від вчинених інших дій, що є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження. Зазначене гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення виконавчого збору у випадку примусового виконання.

Частина друга статті 27 Закону встановлює, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною третьою статті 27 Закону визначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 4 статті 27 Закону встановлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом.

З обставин справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі №560/12398/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022, задоволено позовну заяву, зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період роботи з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Відповідно до змісту резолютивної частини рішення судом не визначено суму коштів, що підлягає примусовому стягненню, поверненню на користь позивачки, або вартість майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Інакше кажучи, воно не передбачає звернення стягнення, як захід примусового виконання рішення, відтак відсутня сума, що підлягає примусовому стягненню з боржника, з якої в подальшому відповідач мав би визначити розмір виконавчого збору.

24.05.2022 за заявою стягувача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69096484, а також постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 26000 грн. ( в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати ).

Отже, дії державного виконавця щодо одночасного винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору узгоджуються з положеннями ст.27 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів також враховує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавиць у межах виконавчого провадження незалежно від здійснення дій, і є встановленою державною складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з матеріалами справи, зокрема, реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції (а.с.103), чеку відділення поштового зв`язку від 27.05.2022, судом встановлено, що орган ДВС направив постанови державного виконавця від 24.05.2022 про відкриття виконавчого провадження ( супровідний лист № 10047 від 24.05.2022), про стягнення виконавчого збору ( супровідний лист № 10053 від 24.05.2022), про стягнення витрат виконавчого провадження ( супровідний лист № 10051 від 24.05.2022) на адресу боржника рекомендованим листом з повідомлення про вручення 27.05.2022.

Повідомленням №4127/5/22-01-10-02-17 від 08.06.2022 Головне управління інформувало відповідача про те, що частково виконало рішення, зокрема нарахувало ОСОБА_1 індексацію заробітної плати в сумі 15406,01 грн. Також повідомлялось, що для повного виконання рішення необхідно, щоб головний розпорядник коштів (ДПС України) перерозподілив видатки по КЕКВ у межах призначень за бюджетною програмою. У подальшому від ДПС також надійшов лист стосовно надання пропозицій Державній податковій службі України щодо перерозподілу кошторисних призначень для виконання рішення суду.

05.08.2022 на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа державним виконавцем відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Оскільки станом на 05.08.2022 виконавчий збір стягнутий з боржника не був, постанова від 24.05.2022 про стягнення виконавчого збору ВП№69096484 була виведена в самостійне провадження.

05.08.2022 державним виконавцем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№69575904 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 24.05.2022, а також постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, які були направлені податковому органу відповідно до супровідних листів від 05.08.2022 ( № 14801, 14803).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Враховуючи, що відповідачем не було сплачено суму виконавчого збору, визначену у постанові про стягнення виконавчого збору від 24.05.2022, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо прийняття постанов від 05.08.2022 в межах ВП№69575904 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів судом не встановлено, а позивачем не доведено порушення відповідачем приписів Закону України "Про виконавче провадження" при прийнятті оскаржених постанов у виконавчому провадженні ВП№ 69575904.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2023 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.