Справа № 359/7664/22
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Дьяченку В.В.,

за участю

представника позивача Купрієнка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії БАБ №572645 від 25.07.2022 року.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що працівником батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль, складено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 572645 згідно якої він 25 липня 2022 року, о 22 год. 10 хв., знаходячись по вул. Київський шлях, 44, в м. Борисполі, Київської області, керував мопедом «Yаmaha», який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, без мотошолома, а також не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3 (в); п. 30.1; п. 2.1 (а).

Позивач не погоджується з діями працівників патрульної поліції та вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він дійсно 25 липня 2022 року, перебував в час та місці, які зазначені в оскаржуваній постанові. Проте, він не перебував в статусі водія будь-якого транспортного засобу, оскільки ніякими транспортними засобами, у т.ч. мопедом ««Yаmaha», не керував. Коли працівники патрульної поліції підійшли до нього то він сидів на мопеді. Проте, ніяких дій щодо керування мопедом, тобто будь-якого переміщення мопеда він не вчиняв.

Крім того, позивач зазначає, що на нього не можуть розповсюджуватись вимоги Правил дорожнього руху України, передбачені п. 2.3 (в); п. 30.1; п. 2.1 (а) і відповідно в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч.ч. 5, 6 ст. 121 КУАП .

Представник позивача у судовому засідання повністю підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Натомість старший інспектор відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Серветник Д.О. направив до суду відзив на позовну заяву в обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовній вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що старшим інспектором відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Серветником Д.О. 25.07.2022 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №572645.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

З постанови слідує, що 25 липня 2022 року о 22 год. 10 хв., ОСОБА_1 знаходячись по вул. Київський шлях, 44, в м. Борисполі, Київської області, керував мопедом «Yаmaha», який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, без мотошолома, а також не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3 (г); п. 30.1; п. 2.1 (а).

Положення ч.2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.3(г) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

За правилами п. 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративних правопорушень, оскільки стверджує, що не керував транспортним засобом.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, /ed_2020_07_16/pravo1/KD0005.html?pravo=1#3079" title="Кодекс України про адміністративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановлено, що при винесенні постанови перелічених вище вимог відповідачем дотримано не було.

Зважаючи на відсутність належних доказів вини позивача, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок щодо наявності події правопорушення та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності та ту обставину, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.5,6 ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд приходить висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії старшого інспектора відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Серветника Д.О. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскаржувана постанова відповідачем прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 134-135, 242-246, 250, 255, 262 КАСУкраїни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ №572645від 25.07.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн., за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП та ч.2 ст. 126 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП ,ч.2 ст. 126 КпАП України. у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.