Справа № 420/1034/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1034/23
У Х В А Л А
09 лютого 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - відповідач ГУДМС України в Одеській області), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області від 28.04.2015 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянки Вірменії ОСОБА_1 та скасування посвідки на постійне проживання серії № НОМЕР_1 від 02.04.2008 року;
зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання серії № НОМЕР_1 від 02.04.2008 року громадянки Вірменії ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеної до посвідки.
Ухвалою від 23.01.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
08.02.2023 від відповідача надійшло клопотання, у якому останній зазначає, що вирішення спірних правовідносин, як виникли між позивачем та ГУ ДМС в Одеській області має досить важливе значення для відповідача та вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи, також позивач має бажання надати усні пояснення по суті спору , додаткові пояснення та докази по справі. Просить розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Вирішуючи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 КАС України).
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 257 КАС України).
Відповідно до ч.ч.5-7 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу або якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
З наведеного убачається, що положення ст.262 КАС України встановлює право сторін звернутись до суду з клопотанням про розгляд справи з викликом сторін. При цьому за наслідками розгляду відповідного клопотання суд, з урахуванням конкретних обставин справи, наділений дискреційними повноваженнями з огляду на принцип диспозитивності на підставі рішень Європейського суду з прав людини у справах "Engel and Others v. the Netherlands", "Lawless v. Ireland", "Michael Kuhnen v. Germany", "Preda and Dardari v. Italy", "Refah Partisi and Others v. Turkey", "Witzsch v. Germany", "Z'danoka v Latvia".
Суд зауважує, що на незначну складність даної справи вказує і предмет спору, і незначна кількість доказів, і відсутність необхідності призначення експертиз або пояснення спеціаліста.
Призначаючи справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд жодним чином не порушує та не обмежує право відповідача на участь у розгляді даної справи, адже відповідне право відповідач може реалізувати шляхом ознайомлення з матеріалами справи, одержання копій матеріалів справи та судових рішень, надання до суду доказів у справі, клопотань, заяв, письмових пояснень, відзиву, заперечень, тощо.
Також суд звертає увагу відповідача на положення ст.44 Кодексу адміністративного судочинства. Зокрема, вказаною нормою встановлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії судового процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі (ч.ч. 4, 5 ст. 47 КАС України).
Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). (ч.ч.7,8 ст.44 КАС України).
З наведеного убачається, що процесуальним законодавством надане право сторонам подавати свої аргументи і пояснення у письмовій формі незалежно від форми судочинства та виду провадження (письмове чи судове засідання з викликом сторін). Крім того, Кодексом адміністративного судочинства встановлений порядок, форма і строки надання сторонами доказів, пояснень та інших аргументів.
Суд звертає увагу відповідача на те, що згідно положень ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. цією ж нормою визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З наведеної норми убачається, що усні пояснення сторін не є доказами, у розумінні КАС України.
Положеннями ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Вказане право сторін не залежить від форми судочинства, тобто як у загальному так і у спрощеному провадженні сторони мають право обґрунтувати належність та переконливість доказів.
Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Положеннями частин 1-3 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, при вирішенні даного спору судом будуть досліджені усі надані сторонами докази, будуть враховані усі пояснення, повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи незалежно від порядку провадження (спрощеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) чи у судовому засіданні).
Враховуючи викладене, судом не встановлені підстави для розгляду даної справи у судовому засіданні з викликом учасників справи, отже у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
Керуючись ст. 243, 248, 257, 262 КАС України,
Клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про розгляд справи № 420/1034/23 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Пекний