Справа № 308/1846/23
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

07.02.2023 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., ознайомившись з заявою позивача ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає дана заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що пред`явлений адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовна заява щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена 13 грудня 2022 року, однак позивач звернувся до суду з позовом лише 06 лютого 2023 року, тобто після встановленого строку звернення до суду за захистом своїх прав.

При цьому зазначає, що строк на подання адміністративного позову пропущений із поважних причин, а саме: періодичні повітряні тривоги та вжиття відповідних заходів щодо власної безпеки та сім`ї, а також постійні відключення електроенергії в Закарпатській області, зокрема відсутність можливості користуватися технічними засобами, що в свою чергу є фактичною ситуацією та не потребує доказуванню.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню про поновлення строку, суд звертає увагу позивача, що у м. Ужгороді не ведуться активні бойові.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, таку позицію Велика Палата Верховного Суду висловила у справі №990/115/22

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Посилання позивача на те, що через постійні відключення електроенергії в Закарпатській області в останнього були відсутні можливості користуватися технічними засобами, не вважає поважною причиною пропуску такого строку, оскільки відключення електроенергії відбувались виключно згідно з графіком «Закарпаттяобленерго» та в період з грудня 2022 року на час звернення до суду надавався достатній обсяг електроенергії для підготовки для звернення позивача до суду.

Разом з тим, як зазначає скаржник він звертався на електронну адресу Управління патрульної поліції в Закарпатській області та на адресу Департаменту патрульної поліції зі скаргами для врегулювання досудового врегулювання спору, що також суперечить вказаній причини пропуску строку, а саме: відсутності можливості користуватися технічними засобами.

Відтак, суддя дійшла висновку, що позивач ОСОБА_1 , як особа, яка має бути обізнаною зі встановленими процесуальним законодавством строками звернення до суду та підставами для їх поновлення, не навела змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права у встановлені законодавством строки.

Разом з тим, позивачем не наведено конкретних поважних підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважним, а наведено лише загальні поняття.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, при зверненні до суду із вищенаведеними позовом, позивачем не було сплачено судовий збір у розмірі визначеному Законом України про судовий збір, та не додано документів, які б підтверджували обставини та підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відтак в «додатках» доданих до позовної заяви зазначено, що до позовної заяви додається «платіжне доручення про сплату судового збору», однак в додатках такого виявлено не було, про що було складено відповідний акт про втрату документів або пере підшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (пакування) №16 від 25 січня 2022 року.

Вирішуючи дане питання суддя бере до уваги мотиви, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду виходячи із системного, цільового та граматичного тлумачення наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права дійшла висновку про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, позивачем до матеріалів справи долучено адміністративний позов з додатками для відповідача, однак він не відповідає позову поданому до суду, а саме не додані всі докази та додатки, які були подані в примірнику для суду.

Разом з тим з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України у постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), про те, що за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем і відповідачем судового рішення.

Документи, які б слугували підставою для звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що позивач на підставі ст. 288 КУпАП не звільняється від спати судового збору, та сума судового збору у даній справі повинна становити 536,80 гривень за кожну позовну вимогу.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, згідно до чинного законодавства України адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова