Справа № 420/12177/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/12177/22
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

рішення суду першої інстанції прийнято

у м. Одеса, 03 листопада 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "ВІКА" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року Фермерське господарство «ВІКА» (надалі ФГ «ВІКА», позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6922185/22494057 від 14.06.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 24.03.2022 року,

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 24.03.2022 року постачальника(продавця) Фермерського господарства "ВІКА" та отримувача (покупця) Селянського (Фермерського) господарства Куцарєва Ф.С. щодо товару пшениця врожаю 2021 року на суму 247104,05 грн., датою її фактичного надходження 30.05.2022 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що у контролюючого органу були відсутні підстави для відмови у реєстрації направленої позивачем податкової накладної, оскільки платник надав детальні пояснення та усі необхідні первинні документи для її реєстрації в ЄРПН, такі документи підтверджують інформацію щодо відображеної у цій податковій накладній господарської операції. Жодних зауважень стосовно неправильного оформлення первинних документів, чи їх недостатності з боку контролюючих органів не було. Позивач наголошував на тому, що податковий орган формально визначив підстави для прийняття оскаржуваного рішення, не навів конкретної інформації з приводу ненаданих платником документів, проте які були необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідачі проти позову заперечували, наголошуючи на правомірності прийнятого рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року адміністративний позов Фермерського господарства «ВІКА» задоволено повністю, а також стягнуто витрати зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ГУ ДПС в Одеській області подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позву.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт вказує, що рішенням №411 від 08.02.2022р., ФГ ВІКА віднесено до переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості, а отже були наявні підстави для зупинення реєстрації податкових накладних позивача. Про наявність вказаного рішення платнику податків було відомо станом на час направлення на реєстрацію податкової накладної. Безпосередньо щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 24.03.2022р., апелянт у своїй апеляційній скарзі наголошує на не наданні у повному обсязі платником документів, передбачених п.5 Порядку №520, які б підтверджували реальність здійснення відображеної у податковій накладній господарської операції, зокрема рахунку-фактури передбачено п. 4.4. договору поставки №1-2403 від 24.03.2022р. До того ж, звертає увагу на ненадання бухгалтерських документів, які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених господарських операцій, тощо. Також, скаржник вважає передчасною вимогу про зобов`язання зареєструвати податкову накладну позивача, оскільки на його думку, у спірному випадку, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.

За приписами ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Фермерське господарства «ВІКА» є юридичною особою основний вид економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11).

24.03.2022 року між ФГ «ВІКА» (ПРОДАВЕЦЬ) та Селянським Фермерським господарством КУЦАРЄВА Ф.С., (ПОКУПЕЦЬ) укладено договір поставки № 1-2403, відповідно до предмету якого ПРОДАВЕЦЬ зобов`язується передати у власність ПОКУПЦЯ, а ПОКУПЕЦЬ прийняти та сплатити: Пшеницю, врожаю 2021 року в кількості - 28,080 тон (Двадцять вісім тон вісімдесят кілограм) за ціною 8800,00 грн. за одну тону з ПДВ. Загальна сума договору складає 247104,05грн (двісті сорок сім тисяч сто чотири гривні 05 коп.), у тому числі ПДВ-14% 30346,11 гривень.

На виконання умов вказаного договору 24.03.2022 року ФГ «ВІКА» здійснена поставка пшениці С(Ф)Г КУЦАРЄВА Ф.С. в кількості 28,08 тон, на загальну суму 247104,05 грн, що підтверджується видатковою накладною № 6 від 24.03.2022 року, товарно-транспортною накладною № 517230 від 24.03.2022 року.

С(Ф)Г КУЦАРЄВА Ф.С., здійснено оплату поставленого товару на розрахунковий рахунок ФГ «ВІКА» в сумі 197684,05 (за пшеницю згідно рахунку №6 від 24.03.2021 року), що підтверджується платіжним дорученням № 37607869 від 25.03.2022 року (а.с.49) та випискою по рахунку позивача (а.с.81).

24.03.2022 року за правилом першої події позивачем складено податкову накладну №5 від 24.03.2022 року на загальну суму 247104,05 грн., в тому числі ПДВ 30346,11 грн. та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.51).

Проте, 30.05.2022 року позивачем отримано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної № 17 відповідно до якої: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 17.09.2021 №17 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник «D»=4.6095%, «Р»=0» (а.с.22).

Позивачем направлено до контролюючого органу пояснювальну № 11 від 08.06.2022 року, яка містить детальні пояснення обставин складання та направлення податкової накладної №5.

14.06.2022 року комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 6922185/22494057 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки, накладні (а.с.57-58).

Не погодившись із прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було надано податковому органу пояснення та первинні документи, які підтверджують проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом відображеної у податковій накладній №5 від 24.03.2022р., та в свою чергу свідчать про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи протиправність відмови у реєстрації зазначених вище податкових накладних позивача, суд першої інстанції вважав необхідним також зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну ФГ ВІКА № 5 від 24.03.2022 року датою її фактичного надходження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, доводам сторін та законності й обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1165 (набрання чинності, відбулась 01.02.2020), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

У відповідності до п.6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За приписами п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

При цьому, із системного аналізу приписів п.11 Порядку №1165 слідує, що податковий орган зобов`язаний зазначити в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування критерій (критерії) ризиковості платника податку з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку та з обов`язковим зазначенням переліку документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).

Пунктом 5 вказаного переліку №520 визначено орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду податкової накладної №5 від 24.03.2022 року направленої ФГ ВІКА, щодо реєстрації якої виник цей спір, реєстрацію цієї податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, Фермерському господарству ВІКА було запропоновано у надісланій квитанції №1 надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Слід зазначити, що відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку зупинення №1165), одним із критеріїв ризиковості платника є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Зі змісту оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 24.03.2022 року апеляційним судом встановлено, що підставою для його прийняття відповідачем вказано - ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В апеляційній скарзі апелянт також наголошує на тому, що платником не було надано визначених п. 5 Порядку №520 документів, зокрема зауважив на ненаданні рахунку-фактури, передбаченого п.4.4 договору поставки №1-2403 від 24.03.2022р.

Однак, такі твердження колегія суддів оцінює критично, а висновки податкового органу покладені в основу прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної спростовуються наявними у справі матеріалами та встановленими обставинами справи.

Колегія суддів зазначає, що п.11 Порядку №520 надає право Комісії регіонального рівня приймати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі в тому числі ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Разом з цим, у даних правовідносинах, як свідчать матеріали справи, з метою реєстрації податкової накладної №5 від 24.03.2022 року ФГ ВІКА направило до податкового органу повідомлення про надання пояснень з копіями необхідних первинних документів по господарським операціям, щодо яких складено такі накладні.

У поясненнях, позивач детально описав діяльність господарства, обсяги виробництва сільськогосподарських культур наявність власної та орендованої техніки, операцію щодо продажу товару (пшениці, врожаю 2021 року) зазначеного в податковій накладній №5 від 24.03.2022р.

Колегія суддів також враховує викладені у позові доводи ФГ ВІКА з приводу додаткового надання на адресу податкової пояснень щодо виду діяльності фермерського господарства, стосовно техніки, яка використовувалась для вирощування та збирання врожаю, щодо наявності складських приміщень для зберігання сільськогосподарської продукції, додатково надані пояснення з приводу походження товарів, а такод щодо характеру здійснення господарської діяльності.

Разом з поясненнями, на розгляд Комісії позивач також надав необхідні та достатні на якого думку первинні документи, зокрема договір поставки від 24.03.2022 року № 1-2403, видаткова накладна № 6 від 24.03.2022 року, товарно-транспортна накладна від 24.03.2022 року № 517230, платіжне доручення №37607869 від 25.03.2022 року, виписка банку за березень 2022 року.

Зазначені документи були складені в межах договору поставки від 24.03.2022р. №1-2403, укладеного з С(Ф)Г ОСОБА_1 , відповідають вимогам ст.9 ЗУ Про бухгвлтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, контролюючий орган на адресу позивача жодних запитів з приводу недостатності документів для прийняття рішень в рамках поданих пояснень не направляв, натомість прийняв рішення про відмову у реєстрації накладної з посиланням на загальну підставу.

Жодних зауважень до наданих ФГ ВІКА документів та пояснень відповідачами у справі, ані під час прийняття спірного у справі рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, ані під час розгляду судом першої інстанції цієї справи не зазначалось.

Про такі не йдеться й у апеляційній скарзі.

З приводу посилання скаржника на ненадання рахунку-фактури, передбаченого договором поставки, колегія суддів зауважує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

На думку апеляційного суду, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Однак, надіслана позивачу квитанція не містила конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, а контролюючим органом лише пропонується надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення.

Колегія суддів вважає, що неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних Товариства з приводу реєстрації в ЄРПН яких виник даний спір, не може мати наслідком відмову у реєстрації податкових накладних у зв`язку із ненаданням первинних документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних, адже позивач в свою чергу надав пояснення та документи, які на його думку були достатніми.

Слід зазначити, що перелік наданих позивачем документів не суперечить п. 5 Порядку №520, жодних зауважень з приводу складення/оформлення наданих платником документів з порушенням законодавства контролюючим органом не вказується.

Отже, відповідач, під час прийняття оспорюваного позивачем рішення про відмову у реєстрації складеної та направленої позивачем податкової накладної №5 від 24.03.2022 року щодо реєстрації в ЄРПН яких виник даний спір, не спростував можливості встановити з наданих платником податку документів змісту та обсягу відображеної у податковій накладній №5 від 24.03.2022р. господарської операції.

Надані платником документи не мали дефекту форми, змісту або походження, а іншого скаржником не доведено, відтак є такими, що підтверджують інформацію щодо фінансово-господарських відносин позивача з контрагентом, відображених у вказаній вище податковій накладній.

До того ж, нормами чинного законодавства передбачено підставою для відмови у реєстрації податкової накладної саме ненадання документів та письмових пояснень по податковій накладній, реєстрацію якої було зупинено. В свою ж чергу, у межах спірних правовідносин, позивач, як було зазначено вище, надав відповідні пояснення та первинні документи, які також подані до суду, та у повній мірі підтверджують господарську операцію, за наслідками якої складено та направлено для реєстрації відповідну податкову накладну.

Враховуючи наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції позивачем, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, є необґрунтованими доводи скаржника про наявність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної ФГ ВІКА №5 від 24.03.2022 року.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене вище, суд першої інстанції, врахувавши надані на пропозицію комісії позивачем відповідні первинні документи, дійшов вірного висновку про необґрунтованість прийняття оскарженого рішення реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №6922185/22494057 від 14.06.2022р. про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 24.03.2022р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та наявності підстав для його скасування.

Апелянтом не наводяться у скарзі доводи, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини та висновки, зроблені за результатом розгляду цієї справи.

Надані позивачем до суду первинні документи, доводять відсутність підстав для відмови у реєстрації вищевказаної податкової накладної ФГ ВІКА.

За вказаного, враховуючи вірно встановлену судом першої інстанції відсутність у контролюючого органу правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної ФГ ВІКА №5 від 24.03.2022р., шляхом прийняття відповідного рішення, враховуючи приписи п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, колегія суддів погоджується з обраним судом попередньої інстанції способом захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену вище податкову накладну.

Задоволення вказаної вимоги, на переконання колегії суддів, є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені, у зв`язку із чим колегією суддів оцінюються критично доводи апелянта про необхідність у даному випадку обрання іншого способу захисту порушеного права, зокрема й шляхом зобов`язання повторно розглянути питання реєстрації податкової накладної, направленої на реєстрацію позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам ст. 242 КАС України.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 420/12177/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.