Справа № 160/6209/21
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року

м. Київ

справа №160/6209/21

адміністративне провадження № К/990/36871/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 (колегія суддів: Прокопчук Т.С., Круговий О.О., Шлай А.В.) у справі №160/6209/21 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 № 303 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » та рішення тієї ж сільської ради 5 позачергової сесії VIII скликання від 10.03.2021 року № 336 «Про внесення доповнень до рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 року № 303».

Зобов`язано відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :02: 001: 5558, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район Миколаївська сільська рада.

На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнутий судовий збір у розмірі 2 724,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 скасовано. Ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 04.05.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/6209/21.

23.09.2022 до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 № 303 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » та рішення тієї ж сільської ради 5 позачергової сесії VIII скликання від 10.03.2021 № 336 «Про внесення доповнень до рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 № 303», правомірність яких судом апеляційної інстанції не перевірялася.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач подала касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та заяву задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду апеляційної інстанції не містить жодних доводів та мотивів щодо протиправності чи правомірності рішень Миколаївської сільської ради від 16.02.2021 № 303 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » та від 10.03.2021 № 336 «Про внесення доповнень до рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 року № 303», які були позовними вимогами. Відтак, на думку позивача, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови.

Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2023 відкрито касаційне провадження.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази.

Разом з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткова постанова не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмета спору.

Відтак, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений статтею 252 КАС України, є вичерпним і доводи скаржника не свідчать про існування жодної з них для можливості ухвалення судом додаткового судового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги здійснена перевірка правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, за результатами апеляційного перегляду справи прийнята постанова, якою рішення суду першої інстанції від 07.06.2021 по справі № 160/6209/21 скасоване, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду про те, що наведені доводи позивача, які на його думку не вирішені судом, не є клопотаннями, невирішення яких шляхом винесення окремого рішення або зазначення у тексті постанови зумовлює необхідність ухвалення додаткового судового рішення, адже в постанові суду апеляційної інстанції чітко зазначено, що в позові відмовлено в повному обсязі, в тому числі це стосується рішень Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 16.02.2021 № 303 та від 10.03.2021 № 336.

Також суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58) відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладе, підстави для винесення додаткового рішення відсутні.

Відтак, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук