Справа № 580/75/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року справа № 580/75/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

02 січня 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.01.2022 про відмову у перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 22.12.2021 року, та встановленні його у розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 в стаж роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання 36 років 2 місяці 27 днів стаж роботи на посаді судді, 2 роки 1 місяць 13 днів період проходження строкової військової служби, 1 рік 11 місяців на денній формі навчання у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті, встановивши загальний стаж роботи на посаді судді 40 років;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від винагороди судді працюючого на відповідній посаді.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про виплату заборгованості довічного грошового утримання з 19.12.2020 року з врахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено йому у зарахуванні до стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді також період проходження строкової військової служби 2 роки 1 місяць 13 днів та період навчання на денній формі у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, встановивши загальний стаж роботи на посаді судді 40 років. Крім того, відповідач повинен був призначити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди.

Ухвалою суду від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу судді позивача період проходження строкової служби в лавах армії, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 19.12.2016 № 3287/0/15-16 позивача звільнено з посади голови Артемівського районного суду міста Луганська у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Після звільнення з посади судді позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди судді.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач у період:

- з 11.11.1973 по 24.12.1975 проходив строкову військову службу;

- з 1976 року по 24.06.1980 навчався на денній формі навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

На звернення позивача щодо перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 90% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді Головне управління ПФУ в Черкаській області листом від 10.01.2022 №170-10130/С-03/8-2300/22 повідомило, що стаж роботи на посаді судді, для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 36 років 2 місяці 27 днів. Відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди визначено згідно із частиною 3 ст. 142 Закону України №1402, що діє на дату перерахунку довічного утримання в розмірі 82%.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що Законом України від 12.07.2018 №2509-VIII Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів у зв`язку з прийняттям Закону України Про Вищий антикорупційний суд (далі - Закон № 2509-VIII) статтю 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII Про судоустрій і статус суддів доповнено частиною другою такого змісту: До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Разом з цим, при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до кандидатів на посади суддів застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання). Зазначена позиція підтримується Вищою радою правосуддя, Верховним Судом, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Державною судовою адміністрацією України, Національною школою суддів України, викладеною у спільному листі Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді від 05.11.2018 №41783/0/9-18.

У відповідності до п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VII Про судоустрій і статус суддів (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015, №№ 18-20, ст.132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з абзацом четвертим п. 34 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII Про судоустрій і статус суддів (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

До набрання чинності Закону №2453 зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІ Про статус суддів (далі - Закон №2862).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України Про статус суддів №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом України Про судоустрій і статус суддів №2453-VІ (30.07.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів (яка діяла одночасно із Законом №2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно частини першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби.

Із наявної у матеріалах справи копії військового квитка позивача вбачається, що він з 11.11.1973 по 24.12.1975 проходив строкову військову службу.

Крім того, із копії трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_2 у періоди:

- з 01.09.1976 по 01.07.1980 навчався на денній формі навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті 01 рік 11 місяців 1 день та період проходження ним строкової військової служби в лавах Радянської армії з 11.11.1973 по 24.12.1975 (02 роки 1 місяць 13 днів).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №766/14821/16-а, від 31.10.2019 у справі №766/17221/16-а, від 07.11.2019 у справі №727/4435/17.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести позивачу перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VIII).

Частиною 3 статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Судом встановлено, що стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 36 років 05 місяців 7 днів.

Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів.

Отже позивач має 16 повних років роботи на посаді судді понад 20 років, тому відповідно до Закону №1402 має право на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 2% від суми довічного грошового утримання (20 років х 2% = 40%).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати не правомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду:

- проходження строкової військової служби з 11.11.1973 по 24.12.1975 (02 роки 1 місяць 13 днів);

- половину строку навчання за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1976 по 01.07.1980.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 , як судді у відставці до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду:

- проходження строкової військової служби з 11.11.1973 по 24.12.1975 (02 роки 1 місяць 13 днів);

- половину строку навчання за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1976 по 01.07.1980.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО