Справа № 520/15896/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Білова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 р. Справа № 520/15896/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.11.21 по справі № 520/15896/21

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив суд:

- визнати дії Офісу Генерального прокурора, що виразилися у відмові в проведенні перерахунку середнього заробітку за час затримки виконання Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020 по справі № 640/1846/20 протиправними;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення, за період з 27.11.2020 по 21.04.2021 у розмірі 146 483 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення, за період з 27.11.2020 по 21.04.2021 у розмірі 146483,00 грн (сто сорок шість тисяч чотириста вісімдесят три гривні 00 копійок).

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття в частині задоволених позовних вимог з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постановою Верховного Суду від 26.11.2021 у справі № 640/1846/20 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2020 про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора, що свідчить про законність звільнення ОСОБА_1 наказом Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2152ц з посади прокурора відділу організації та процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2019, враховуючи рішення п`ятої кадрової комісії від 13.12.2019 № 21 «Про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації», а отже у даному випадку відсутні законні підстави для стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2020 у справі № 640/1846/20 за період з 27.11.2020 по 21.04.2021 у розмірі 146 483,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 27.04.2021, у справі № 640/1846/20 було вирішено «...Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора з 25.12.2019. Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.12.2019 по 26.11.2020 у розмірі 338 375,73 грн. (ігриста тридцять вісім триста сімдесят п`ять гривень 73 коп.). Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора з 25.12.2019. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 31493,85 грн. (тридцять одна тисяча чотириста дев`яності три гривні 85 коп.).».

За результатами розгляду заяви позивача щодо виконання рішення, Офіс Генерального прокурора України листом № 07-363-20 від 29.12.2020 повідомив, що питання поновлення позивача на посаді перебуває на розгляді у керівництва Офісу Генерального прокурора.

11.03.2021 було відкрито виконавче провадження №64793041 з примусового виконання виконавчого листа по вказаній справі, копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено відповідачу.

22.04.2021 року Офісом Генерального прокурора було видано Наказ № 405-ц про поновлення позивача на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу на виконання вказаного рішення суду було проведено за період з 25.12.2019 по 26.11.2020 у розмірі 338 375,73 грн.

18.06.2021 позивачем на адресу Офісу Генерального прокурора засобами поштового зв`язку було надіслано заяву про здійснення розрахунку та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020, проте відповідач листом від 12.07.2021 № 21-1867вих-21 відмовив позивачу у виплаті середнього заробітку за час несвоєчасного виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що судове рішення було виконано відповідачем із затримкою, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020 по справі №640/1846/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, виконане відповідачем лише 22 квітня 2021 року, а відтак, у відповідності до статті 236 Кодексу законів про працю України позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Також судом першої інстанції зазначено про те, що згідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 04.03.2020 № 21-458зп, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1464,83 грн., а період невиконання рішення суду складає 100 робочих днів (з 27.11.2020 року по 21.04.2021 року).

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно дочастини 1 та 2 статті 235КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до частини 8 статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з пунктом 3 частиною 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі незгоди роботодавця з рішенням суду про поновлення працівника на роботі, він не позбавлений права оскаржити таке рішення. Ці обставини не звільняють роботодавця від обов`язку негайно виконати рішення суду першої інстанції, тобто поновити працівника на роботі, проте якщо судом вищої інстанції в подальшому скасовано рішення суду першої інстанції і визнано звільнення працівника правомірним, рішення про поновлення на роботі втрачає свою силу, а працівник вважається звільненим з дати, зазначеної в наказі про звільнення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 27.04.2021, у справі № 640/1846/20 було вирішено «...Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора з 25.12.2019. Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.12.2019 по 26.11.2020 у розмірі 338 375,73 грн. (ігриста тридцять вісім триста сімдесят п`ять гривень 73 коп.). Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора з 25.12.2019. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 31493,85 грн. (тридцять одна тисяча чотириста дев`яності три гривні 85 коп.).».

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Офіс Генерального прокурора подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2021 року у справі № 640/1846/20 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року в справі №640/1846/20 скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятої кадрової комісії Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Верховного Суду від 26 листопада 2021 року у справі № 640/1846/20 набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Отже, у даній справі скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення та станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не може вважатися таким, що підлягало обов`язковому негайному виконанню.

Враховуючи вищенаведене, оскільки рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020 у справі № 640/1846/20 про поновлення ОСОБА_1 на роботі скасовано постановою Верховного Суду від 26 листопада 2021 року, що набрала законної сили, колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення слід відмовити повністю.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Окрім цього, судова колегія вказує, що за наслідками скасування апеляційним судом рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року у справі №520/15896/21 також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 рокупо справі № 520/15896/21 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко