Справа № 380/8858/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року

справа №380/8858/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді О.Желік,

за участю секретаря судового засідання Ю.Роздіна,

представника відповідача Н.Цинайко

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівської обласної прокуратури, у якій (з врахування заяви про уточнення позовних вимог) просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 2509 від 19.11.2021 «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури Рубцова Володимира Васильовича;

- зобов`язати Львівську обласну прокуратуру здійснити виплату ОСОБА_1 премію за 2021 рік, з урахуванням виникнення права на заробітну плату відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працює в органах прокуратури з 2011 року. Вказав, що 15.11.2021 позивачем подано звіт про оцінку якості роботи прокурора, за результатом розгляду якого роботу позивача оцінено «негативно». В березні місяці 2022 року позивач дізнався, що приблизно в середині грудня 2021 прокурори Львівської обласної прокуратури отримали премію, проте станом на момент звернення до суду позивач вказану премію не отримав. Позивач уважає, що відповідач безпідставно та незаконно позбавив його премії, з огляду на положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру». Стверджує, що перелік підстав для невиплати премії є вичерпним, та в межах спірних правовідносин такі підстави відсутні, відтак позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом. Зазначив, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які складають 10000 грн.

Ухвалою від 24.06.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 52728 від 12.08.2022), у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи проводиться виключно у разі позитивного або задовільного виконання їх роботи.

Зазначив, що ні Законом України «Про прокуратуру», ні Тимчасовим положенням про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора №503 від 30.10.2020, не передбачено права керівника обласної прокуратури впливати на оцінки чи змінювати такі, які виставлені не ним як безпосереднім керівником прокурорів, а безпосереднім керівником прокурора, затверджених вищим керівництвом за результатами оцінювання якості роботи за поточний рік.

Разом з тим, згідно з пунктом 1.2. Розділу 1. «Загальні положення» Тимчасового положення №503, преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік проводиться виключно у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи. Вказана норма є імперативною. За результатами роботи позивача у 2021 році його оцінено, проте оцінено «Негативно», що не є підставою для виплати премії.

Також, представником Львівської обласної прокуратури подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що даний спір стосується проходження публічної служби, тому для звернення до суду встановлений місячний строк, який позивачем пропущений.

09.12.2022 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 12.12.2022 клопотання представника позивача задоволено, перейдено із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/8858/22 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

30.01.2023 від представника позивача надійшла заява (вх.№1909ел) про розгляд даної справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 31.01.2023 з`явився, проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 працює у Львівській обласній прокуратурі, зокрема з 28.10.2020 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженням слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури.

Наказом Львівської обласної прокуратури від 25.10.2021 № 2357к визначено провести оцінювання якості роботи прокурорів апарату Львівської обласної прокуратури та окружних прокуратур Львівської обласної прокуратури.

На виконання вимог листа відповідача від 11.11.2021 № 31/2-1647вих-21, позивачем подано звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2021 рік, який безпосереднім начальником позивача оцінено «негативно».

Наказом відповідача від 19.11.2021 № 2509к затверджено висновки щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури.

03.12.2021 Львівською обласною прокуратурою винесено наказ №2568к «Про виплату премії прокурорам Львівської обласної прокуратури за результатами оцінювання».

Уважаючи Наказ №2509 від 19.11.2021 «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_1 протиправним та, як наслідок, необхідність зобов`язання відповідача здійснити виплату премії позивачу за 2021 рік, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом, посилаючись на порушення його прав та законних інтересів.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (редакції на час проходження служби позивачем).

Відповідно до частини другої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Статтею 16 Закону № 1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Заробітна плата прокурора регулюється Законом № 1697-VII, не може визначатися іншими нормативно-правовими актами та складається з посадового окладу, премій і надбавок за вислугу років, виконання обов`язків на адміністративній посаді, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Відповідно до статей 9, 81 Закону № 1697-VII наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503 затверджено «Тимчасове положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів» із змінами, внесеними згідно з Наказом Офісу Генерального прокурора № 351 від 12.11.2021 (надалі Тимчасове положення №503).

Згідно пунктів 1.1, 1.2 розділу 1 Тимчасового положення №503, це положення визначає порядок оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних, спеціалізованих (на правах обласних та окружних) прокуратур, а також підстави і порядок їх преміювання за результатами такого оцінювання. Преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік проводиться у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи.

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. Тимчасового положення №503, оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді - грудні.

Під час оцінки якості роботи прокурорів ураховується:

1) ефективність виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади;

2) кількість та якість виконаних прокурором завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, наказами та іншими організаційно-розпорядчими документами про розподіл обов`язків між прокурорами у відповідному органі прокуратури (структурному підрозділі);

3) кількість та якість виконання прокурором інших завдань і доручень керівництва;

4) дотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно пункту 2.3 розділу 2 Тимчасового положення №503 оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.

Безпосереднім керівником є:

1) для керівників самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, а також першого заступника і заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - Генеральний прокурор, перші заступники та заступники Генерального прокурора відповідно до розподілу обов`язків;

2) для заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників структурних підрозділів у складі департаментів або управлінь Офісу Генерального прокурора - керівник самостійного структурного підрозділу;

3) для прокурорів Офісу Генерального прокурора - керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду;

4) для керівника обласної прокуратури - Генеральний прокурор;

5) для першого заступника і заступників керівника обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури;

6) для керівників самостійних структурних підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники відповідно до розподілу обов`язків;

7) для заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників структурних підрозділів у складі управлінь обласних прокуратур - керівник самостійного структурного підрозділу;

8) для прокурорів обласних прокуратур - керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду, або керівник обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники відповідно до розподілу обов`язків (у разі безпосереднього підпорядкування прокурора керівництву обласної прокуратури);

9) для керівників окружних прокуратур та їх заступників - керівник обласної прокуратури;

10) для керівників відділів окружних прокуратур та їх заступників - керівник окружної прокуратури;

11) для прокурорів окружних прокуратур - керівник відділу окружної прокуратури, керівник окружної прокуратури (у разі відсутності відділів в окружній прокуратурі).

Відповідні звіти затверджуються керівниками вищого рівня (керівником самостійного структурного підрозділу, керівником органу прокуратури, першими заступниками та заступниками Генерального прокурора, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури).

За результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку (пункт 2.4 розділу 2 Тимчасового положення №503).

Звіти про оцінювання якості роботи прокурорів за відповідний рік надаються до кадрового підрозділу для підготовки наказу про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів (пункт 2.7 розділу 2 Тимчасового положення №503).

За приписами пунктів 3.3, 3.4, 3.6 розділу 3 Тимчасового положення №503 бухгалтерська служба на підставі затверджених висновків обраховує середньо визначений розмір щорічної премії у відсотках і доводить його до відома кадрового підрозділу для підготовки проектів відповідних наказів про виплату премії прокурорам.

Розмір премії за результатами оцінювання якості роботи розраховується у відсотках до суми посадового окладу відповідної посади на день видання наказу згідно з пунктом 3.2 розділу 3 Тимчасового положення №503 з урахуванням виникнення права на заробітну плату відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Премія за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік виплачується прокурорам на підставі наказів Генерального прокурора, керівників обласних, спеціалізованих (на правах обласних) прокуратур протягом 15 днів після затвердження висновку щодо результатів оцінювання, але не пізніше грудня року, в якому здійснюється оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік.

Відповідно до п. 3.7 Тимчасового положення №503, виплата премії не проводиться прокурорам, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, відстороненим від посад за рішенням суду в межах кримінального провадження або у зв`язку із здійсненням провадження про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.10.2021 керівником Львівської обласної прокуратури винесено наказ №2357к «Про визначення результатів проведення оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури».

15.11.2021 позивачем подано звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2021 рік (з 01.01.2021), який затверджено безпосереднім керівником начальником другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_2 15.11.2021 підсумковою оцінкою «Негативно».

Наказом Львівської обласної прокуратури «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» № 2509к від 19.11.2021 затверджено на підставі поданих звітів висновки щодо оцінювання якості прокурорів Львівської обласної прокуратури Згідно витягу з даного наказу п.76 оцінка ОСОБА_1 - «Негативно».

Так, судом встановлено, що під час встановлення підсумкової оцінки «Негативно» ОСОБА_1 безпосереднім керівником було враховано, що упродовж 2021 року прокурор ОСОБА_1 допускав порушення виконавської та трудової дисципліни, неефективно здійснював процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, не виконував доручення керівництва.

Вказані факти неодноразово були предметом розгляду на оперативних нарадах у начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури та заступника керівника Львівської обласної прокуратури. Про що складено відповідні протоколи оперативних нарад від 20.04.2021, 05.10.2021, 18.10.2021, 15.11.2021, які долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та затвердження її результатів вимогам Тимчасового положення №503.

Водночас жодних доводів щодо необґрунтованості такої оцінки або доводів стосовно порушення порядку проведення оцінювання позивачем не зазначено у позовній заяві, не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо критеріїв якості оцінювання роботи, а саме відсутність доказів ознайомлення позивача відповідачем про те, що позивач несвоєчасно чи не ефективно виконував завдання і доручення керівників органів прокуратури. По-перше, п. 2.2. Тимчасового положення №503 чітко визначено які критерії ураховуються під час оцінки якості роботи прокурорів, по-друге, обставини порушення виконавської та трудової дисципліни, неефективного здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, невиконання доручення керівництва вчинено безпосередньо за участі позивача.

Отже, відповідачем дотримано вимоги п. 2.1. та враховано п. 2.2 Тимчасового положення №503, за результатами оцінювання якості роботи позивача виставлено одну із оцінок, які передбачено п. 2.4 та затверджено звіт позивача відповідно до п. 2.3. Тимчасового положення №503.

Незгода позивача із наказом Львівської обласної прокуратури «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» № 2509к від 19.11.2021 в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_1 зводиться виключно до ненарахування та невиплати премії, з підстав не передбачених Тимчасовим положенням, а саме п. 3.7.

3 грудня 2021 Львівською обласною прокуратурою винесено наказ №2568к «Про виплату премії прокурорам Львівської обласної прокуратури за результатами оцінювання».

Як зазначено вище, відповідно до п. 3.7 Тимчасового положення №503, виплата премії не проводиться прокурорам, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, відстороненим від посад за рішенням суду в межах кримінального провадження або у зв`язку із здійсненням провадження про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Сторонами не заперечується та обставина, що у 2021 році на позивача не накладались дисциплінарні стягнення, не притягнуто до відповідальності за корупційні чи пов`язані з корупцією правопорушення, від посади в межах кримінальних проваджень не відсторонювався.

Водночас згідно з п. 1.2. Розділу 1. «Загальні положення» Тимчасового положення №503, преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік проводиться виключно у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи.

Аналіз наведених норм п. 1.2. та п. 3.7. Тимчасового положення №503 вказує, що законодавцем передбачено декілька випадків не проведення виплати премії прокурорам: у разі негативного оцінювання роботи; притягнення до дисциплінарної відповідальності; відсторонення від посад за рішенням суду в межах кримінального провадження або у зв`язку із здійсненням провадження про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Суд погоджується із доводами відповідача, що норма п. 1.2. Тимчасового положення №503 є імперативною і не передбачає можливості преміювання у разі негативного оцінювання роботи прокурора.

Отже, покликання позивача виключно на п. 3.7 Розділу 3 «Порядок нарахування та виплати премій» Тимчасового положення №503 в межах спірних правовідносин суд уважає помилковими, оскільки за результатами роботи позивача у 2021 році оцінено «Негативно», відтак відсутні правові підстави для преміювання ОСОБА_1 на рівні з іншими прокурорами в розмірі 30% розміру суми його посадового окладу, отриманого ним за відповідний календарний рік.

Із урахуванням встановлених обставин та наведених правових норм, суд доходить висновку, що наказ Львівської обласної прокуратури «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» № 2509к від 19.11.2021 в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_1 видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Відтак відсутні і правові підстави для задоволення похідних позовних вимог в частині зобов`язання Львівську обласну прокуратуру здійснити виплату ОСОБА_1 премію за 2021 рік, з урахуванням виникнення права на заробітну плату відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо строку звернення з адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною першою статті 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частин першої-другої статті 233 КЗпП України (чинних станом на момент виникнення спірних правовідносин) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22.02.2012 у справі № 1-5/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу викладено наступний правовий висновок: в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався (пункт 1 резолютивної частини рішення).

У Рішенні Конституційного Суду України № 9-рп/2013 від 15.10.2013 у справі № 1-18/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України викладено такий правовий висновок: в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 223 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем (пункт 1 резолютивної частини рішення).

Верховний Суд України у постанові від 08.11.2017 у справі № 6-162цс17 дійшов правового висновку, що відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

В силу приписів ст.139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

вирішив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2023.

Суддя Желік О.М