Справа № 460/26295/22
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2023 року м. Рівне №460/26295/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Семенька В.М.,

відповідача: представник Ганов О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської обласної військової адміністрації, Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 , Рівненської обласної військової адміністрації (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника центру спеціальних заходів від 12.04.2022 №1АГД у частині примусового відчуження автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , в умовах правового режиму воєнного стану;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Рівненську обласну військову адміністрацію повернути ОСОБА_1 її автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, провівши транспортно-товарознавче дослідження з метою визначення ринкової вартості авто на момент повернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску. 03.03.2022 позивач передала належний їй автомобіль своїй сестрі ОСОБА_2 , після чого покинула територію України.

Однак, як повідомила їй сестра 15.03.2022, її брат ОСОБА_3 без відома ОСОБА_2 та дозволу ОСОБА_1 , незаконно почав використовувати автомобіль у своїх цілях .

15 березня 2022 року відносно ОСОБА_3 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, а автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, яким він керував, був примусово відчужений.

Вказує, що вона як власник транспортного засобу зверталась до відповідачів з проханням добровільно повернути транспортний засіб, однак отримала відмови, які вважає протиправними. Неправомірним вважає також і посилання відповідача, як на підставу відмови у поверненні автомобіля, на те, що транспортний засіб буде відчужено для потреб оборони, оскільки в України відсутній закон, який дозволяє відчужувати транспортний засіб водіїв, які керують ним, до того ж у випадках, коли водій не є власником транспортного засобу.

31.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провадити за правилами загального позовного провадження.

28.09.2022 Рівненською обласною державною адміністрацією подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого висловлено заперечення щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено, що Рівненською ОВА в повній мірі виконано вимоги чинного під час дії правового режиму воєнного стану законодавства, рішення щодо примусового відчуження автомобіля прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно з поданнями відзиву Рівненською обласною державною адміністрацією подано клопотання про закриття провадження.

Військова частин НОМЕР_1 будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, причини неможливості подання відзиву суду не повідомили. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 12.10.2022 клопотання про закриття провадження залишено без задоволення. Закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні (за допомогою системи відеоконференцзв`язку) позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставин викладені в адміністративному позові.

Представники відповідача №1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 25.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 належить автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Як зазначає позивач 03.03.2022 вона покинула територію України, залишивши транспортний засіб Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску.

15.03.2022, позивачу стало відомо, що її брат ОСОБА_3 без відома ОСОБА_2 та дозволу ОСОБА_1 , незаконно почав використовувати автомобіль у своїх цілях.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 березня 2022 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_2 , що в с.Калинівка Рівненського району Рівненської області, вирішивши незаконно, протиправно заволодіти чужим транспортним засобом - автомобілем марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_2 в с.Калинівка Рівненського району Рівненської області, попередньо заволодівши ключами від вказаного автомобіля, шляхом зловживання довірою ОСОБА_2 , не маючи відповідного дозволу від дозволу власниці автомобіля ОСОБА_1 на право користування цим транспортним засобом та тимчасового користувача зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 , сів у автомобіль марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та поїхав на ньому у напрямку м.Корець, де був зупинений працівниками поліції та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП з подальшим вилученням автомобіля.

Вказані обставини, встановлені вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21.06.2022 у справі №563/567/22, який набрала законної сили, а тому в силу вимог ст.78 КАС доказуванню не підлягають.

З матеріалів справи встановлено, що рішення про примусове відчуження майна, а саме автомобіля марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 було прийнято у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану на користь військової частини НОМЕР_1 .

З метою укомплектування військової частини НОМЕР_1 , а також для сприяння та посилення діяльності правоохоронних органів у забезпеченні правопорядку на території Рівненської області, прийнято рішення, оформлене наказом начальника центру спеціальних заходів щодо примусового відчуження майна в умовах воєнного стану від 12.04.2022 №1АГД.

Абзацом 4 пункту 1 Наказу №1АГД наказано здійснити примусове відчуження майна, яке вилучене Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області, а саме автомобіль марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Пунктом 2 Наказу залучено експертів Рівненського НДЕКЦ СВС України до проведення оцінки майна, визначеного у п.1 Наказу.

Крім того, пп.1-3 п.3 Наказу уповноважено заступника начальника штабу Військової частини НОМЕР_1 здійснити процедуру відчуження транспортних засобів, визначених у п.1Наказу і їх власників т прийняти транспортні засоби від ГУ НП в Рівненській області, за результатами примусового відчуження майн скласти акти про примусове відчуження н кожен транспортних засіб, долучивши до них висновки про вартість майн на дату його оцінки, у випадку відсутності власника майн, вручити документи, уповноваженій особі ГУ НП в Рівненській області, що відповідає за збереження транспортних засобів.

Так, згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/118-222/2173-АВ від 23.03.2021 встановлено ринкову вартість автомобіль у розмірі 84592,28 грн.

На виконання наказу складено акт про примусове відчуження або вилучення майна від 14.04.2022 №6/137, яким примусово відчужено майно ОСОБА_1 , - транспортний засіб - легковий автомобіль марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

19.05.2022 власником відчуженого транспортного засобу ОСОБА_1 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

10.06.2022 до Голови Рівненської ОДА надійшло клопотання позивача про негайне повернення автомобіля.

16.07.2022 на адресу позивача направлено копії акта про примусове відчуження або вилучення майна, копія експертної оцінки автомобіля.

Вважаючи протиправним затримання та вилучення транспортного засобу марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132--1, 206--1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Згідно ч. 4-6 ст.265-2 КУпАП транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Згідно пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1102 (далі - Порядок №1102), тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122--5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 2-1 Порядку №1102 встановлено, що за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Відповідно до п.4 Порядку №1102 у разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відтак, однією з підстав для тимчасового затримання транспортного засобу поліцейським є наявність в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а умовою для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку є створення загрози безпеці руху.

Пунктами 10, 12, 13 Порядку №1102 передбачено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата.

За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку розмірі за погодженням з Мінфіном.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджено Постановою Корецького районного суду від 17.05.2022 у справі №563/332/22, що давало поліцейському підстави у відповідності до ч.1 ст.265-2 КУпАП та п.2 Порядку №1102 провести тимчасове затримання автомобіля Skoda Fabia, шляхом доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик.

Враховуючи те, що станом на час затримання та переміщення на спеціальний майданчик транспортного засобу Skoda Fabia у працівника поліції були наявні підстави вважати, що водієм ОСОБА_3 вчинено порушення, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, суд дійшов висновку про його правомірність дій щодо затримання, вилучення та переміщення на спеціальний майданчик вказаного транспортного засобу.

Згідно з частиною 3 Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 1 Закону України Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану від 17.05.2012 № 4765-VI (далі Закон №4765), примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості; вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до частин 1,2 статті 3 Закону №4765, примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості.

У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Статтею 7 Закону №4765 передбачено, що про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта. У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження. У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна. Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.

При вирішенні спору по суті, суд зазначає таке.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що саме вона є законним власником, жодних документів на користування транспортним засобом не надавала. Вказує, що рішення про відчуження транспортного засобу порушує її право на мирне користування майном.

Аналіз спеціальної у спірних правовідносинах норми ч.1 ст. 4 Закону №4765, вказує, що примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування.

Разом з тим, наказ начальника центру спеціальних заходів з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна в умовах воєнного стану складається з метою підтвердження події примусового відчуження або вилучення майна, за наслідками чого виникло право держави на майно, та є підставою для наступної повної компенсації за примусового відчуження майна.

З огляду на те, що спірний наказ фактично лише фіксує подію примусового відчуження, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог у цій частині належить відмовити.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про дотримання процедури прийняття спірного рішення.

Щодо доводів позивача, про те, що вона є потерпілою в межах кримінального провадження.

Як зазначалось вище судом, вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21.06.2022 у справі №563/567/22, який набрав законної сили ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого чю1 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Також вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 завдано збитків власниці транспортного засобу - ОСОБА_1 на загальну суму 84 592, 28 грн., тобто на суму, яку визначено за результатами оцінки транспортного засобу при проведенні процедури примусового відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_3 , який незаконно заволодів транспортним засобом позивача є винною особою, на яку покладається обов`язок по відшкодуванню завданої шкоди, і саме він міг стати належним цивільним відповідачем при стягненні шкоди на користь потерпілої.

Щодо доводів позивача про порушення її права на мирне користування, суд зауважує наступне.

Навіть якщо втручання у право на мирне володіння своїм майном переслідує законну мету і здійснене в інтересах суспільства, воно завжди повинно забезпечувати справедливий баланс між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово нагадував, що для того, щоб досягти справедливого балансу між вимогами приватного і публічного інтересу при вилученні майна, повинна бути належна компенсація вартості майна. У рішенні у справі Lithgow and Others v. The United Kingdom ЄСПЛ вказав, що вилучення майна без сплати суми, розумно пов`язаної з його вартістю, за загальним правилом, є непропорційним втручанням, яке не може вважатися виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак стаття 1 Першого протоколу також не гарантує права на повну компенсацію за будь-яких обставин, оскільки законні цілі суспільного інтересу можуть вимагати меншого відшкодування, ніж повної ринкової вартості відповідного майна (див. пункт 122 рішення).

Щодо порядку отримання компенсації за примусово відчужене майно. Для отримання наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану майно його колишній власник або уповноважена ним особа після скасування правового режиму воєнного стану звертається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження майна із заявою, до якої додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна. За загальним правилом, така заява приймається, обліковується і розглядається за місцем відчуження майна військовим комісаріатом.

Наведене свідчить, що примусове відчуження транспортного засобу в умовах воєнного стану хоча й обмежує право позивачки в частині користування транспортним засобом, однак компенсація вартості транспортного засобу слугуватиме відновленням справедливого балансу, між вимогами приватного і публічного інтересу, що спростовує доводи позивача про дискримінацію її правом шляхом прийняття оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи вищезазначене, суд зауважує, що позивач може отримати компенсацію звернувшись до ОСОБА_3 з цивільним позовом про відшодування шкоди або після скасування правового режиму воєнного стану звернувшись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження майна із відпвідною заявою.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку, що в задоволенні позовний вимог в частині скасування наказу належить відмовити.

Крім того, задоволенню не підлягає і похідна вимог про повернення транспортного засобу позивачу

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської обласної військової адміністрації, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 )

Відповідач: Рівненська обласна військова адміністрація (майдан Просвіти, 1, м.Рівне, 33028, )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складений 08 лютого 2023 року

Суддя В.В. Щербаков