Справа № 580/5141/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року справа № 580/5141/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Смілянської окружної прокуратури до Смілянського управління Державної казначейської служби України Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до суду з адміністративним позовом до Смілянського управління Державної казначейської служби України Черкаської області, в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення Смілянського управління Державної казначейської служби України Черкаської області (вул. Соборна, 94, м. Сміла, Черкаська область, 20700, ) викладене листом від 29.09.2022 № 05-13-06-06/675 щодо повернення без виконання наказу господарського суду Черкаської області від 28.07.2022 № 925/815/21;

- зобов`язати Смілянське управління Державної казначейської служби України Черкаської області (вул. Соборна, 94, м. Сміла, Черкаська область, 20700, ) вжити заходів до виконання наказу господарського суду Черкаської області від 28.07.2022 № 925/815/21 про стягнення з Смілянської міської ради на користь Черкаської обласної прокуратури судового збору.

Ухвалою від 12.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані протиправністю відмови відповідача у прийнятті до виконання виконавчого листа у справі №925/815/21 з мотивів відсутності у боржника Смілянської міської ради, відкритих рахунків в органі Держказначейства. Зауважено, що бюджетні рахунки в органах казначейства для фінансування видатків з місцевого бюджету відкривають саме виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, як розпорядники бюджетних коштів. Наголошено, що пунктами 47, 48 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок №845) передбачено безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, для чого в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Позивач зазначив, що реалізація гарантії держави виконання судових рішень щодо списання коштів місцевих бюджетів, покладається на органи казначейства, які зобов`язані в кожному випадку, незалежно від заходів, учинених стягувачем, застосувати весь спектр наданих їм повноважень для невідкладного виконання судового рішення про стягнення коштів із указаних суб`єктів. Отже, відповідач повинен вживати всіх заходів з виконання рішення суду, встановлених Порядком № 845.

Позивач вважає дії та рішення Смілянського управління Державної казначейської служби України Черкаської області суперечать вимогам чинного законодавства та направленні на перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідач подав відзив проти позову, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що після попереднього розгляду виконавчого листа №925/815/21 встановлено, що рахунки такої установи як Смілянська міська рада, з яких можливо було б здійснити безспірне списання органами казначейства відсутні. При цьому, пп. 3 п. 9 Порядку № 845 передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». У зв`язку із чим, казначейство на власний розсуд позбавлено можливості визначати належного боржника та вживати заходи передбачені Порядком № 845.

На підставі наведеного відповідач вважає, що діяв на підставі та у спосіб, що передбачені вимогами закону.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Господарським судом Черкаської області 28.07.2022 видано наказ № 925/815/21 про стягнення із Смілянської міської ради (, вул. Незалежності, 37, м. Сміла, Черкаська область, 20700) на користь Черкаської обласної прокуратури (бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, 18015, ) 4540 грн. судового збору.

З метою виконання судового рішення Смілянською окружною прокуратурою 12.09.2022 скеровано до Смілянського управління Державної казначейської служби України Черкаської області заяву № 52-3845вих22 про виконання судового рішення, до якої додано оригінал наказу від 28.07.2022 № 925/815/21.

Листом Смілянського управління Державної казначейської служби України Черкаської області від 29.09.2022 № 05-13-06/675 повернуто окружній прокуратурі вказаний наказ без виконання у зв`язку з тим, що Смілянська міська рада немає відкритих рахунків в органах Казначейства та не обслуговується в Управлінні.

Не погоджуючись із викладеними в листі твердженнями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частин другої, третьої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Пунктом 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, врегульовано Порядком №845.

Абзацом 3 пункту 2 Порядку №845 передбачено, що у цьому Порядку термін боржник вживається в такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Таким чином, умовою визнання певного органу боржником у розумінні Порядку №845 є, зокрема, те, що такий орган має відкритий рахунок в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Зазначене кореспондується з положеннями підпункту 3 пункту 9 Порядку №845, відповідно до яких орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Наведені положення свідчать, що за умови відсутності у боржника відкритих рахунків в органі Казначейства останнє зобов`язане в силу вимог підпункту 3 пункту 9 Порядку №845 повернути виконавчий документ стягувачеві, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом №4901-VI.

За змістом частини першої статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду, визначені Законом №4901-VI, не включають органи місцевого самоврядування до кола боржників, за яким держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів.

За вказаних обставин, повертаючи позивачу без виконання виконавчий лист із посиланням на положення пункту 9 Порядку №845 з тих підстав, що міська рада не обслуговується в органах Казначейства та, відповідно, не має у ньому відкритих рахунків, Держказначейство діяло у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому, судом враховується, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зауважує, що у спірному випадку рішення суду може бути виконано або у порядку, визначеному Законом №1404-VIIІ, або за правилами Порядку №845 у разі зміни способу і порядку виконання рішення.

Суд також зазначає, що Держказначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником виконавчого провадження, і, відповідно, не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом №1404-VIIІ, та не наділено повноваженнями ініціювати розгляд процесуальних питань у судах.

Відповідач у спірних правовідносинах є встановленою Порядком №845 особою, яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Встановлені у вказаній справі обставини щодо відсутності у міської ради відкритих рахунків в Державній казначейській служби України, а також зміст виконавчого документа в частині зазначення в якості боржника саме міської ради, як окремої юридичної особи, свідчать про те, що відповідач, не будучи органом примусового виконання, об`єктивно позбавлений можливості забезпечити виконання судового рішення.

Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі підпункту 3 пункту 9 Порядку №845 у спірних правовідносинах є єдиним правомірним варіантом поведінки відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність повернення Держказначейством виконавчого документа, як такого, що вчинено за наявності обставин, передбачених підпунктом 3 пункту 9 Порядку №845, у зв`язку з чим вказує на відсутність підстав для вжиття заходів судового захисту прав позивача за вказаним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 20/2974/22.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 200/4120/19-а, від 16.04.2020 у справі № 804/5950/17, оскільки у вказаних постановах надано правову оцінку спірним правовідносинам, які не є тотожними спірним правовідносинам по даній справі, зокрема у вказаних постановах зроблені висновки щодо дій органу Казначейства у разі відсутності необхідного обсягу асигнувань на рахунках, при цьому, у даній справі у боржника відсутні відкриті відповідні рахунки в органі Казначейства.

За ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведених вимог законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 139, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО