Справа № 214/6633/22
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6633/22
2-а/214/66/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу №214/6633/22

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

до Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Касьян М.С. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з позовом, отриманим судом 06.12.2022, уточнивши його 09.12.2022, в якому просить скасувати постанову серії ЕАР №6180568 від 16.11.2022, винесену інспектором роти 2 батальйону 2 Полку ПП у місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Карачуном С.Л., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 16.11.2022 старшим лейтенантом поліції Полку ПП у місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Карачуном С.Л. винесено постанову серії ЕАР №6180568 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 16.11.2022 о 18-11 год., керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , порушила п. 15.9 «е» ПДР України порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ. З даною постановою позивачка не згодна, оскільки правопорушення не вчиняла, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Водій ОСОБА_1 керувала 16.11.2022 автомобілем марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснила зупинку по пр. Гагаріна, біля буд. 14, жодним чином не порушуючи ПДР України, зокрема п. 15.9 «е» даних правил, якими заборонена зупинка ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків. Зазначаючи в постанові про зупинку ближче ніж 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ, інспектор не надав жодних доказів зупинки автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , ближче ніж 30 метрів, відсутня фотофіксація заміру відстані від транспортного засобу до посадкового майданчика маршрутних ТЗ, тобто інспектором не виконано вимог закону щодо зазначення в постанові об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, поліцейськими не було взято до уваги пояснення позивача, що у м. Кривий Ріг на пр. Гагаріна, біля будинку №14, тобто на місці зупинки позивачки, одразу за перехрестям встановлено дорожній знак 5.42.1 «Місце для стоянки», який є дозволяючим знаком та позначає місця, де можна зупиняти транспортні засоби. Далі встановлено дорожній знак 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», який інформує про місце початку посадкового майданчика автобуса. Відстань між вказаними знаками є незначною. Таким чином, встановлення дорожніх знаків з певними недоліками не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Під час складання постанови, поліцейський не з`ясував всіх обставин справи, не прийняв до уваги пояснення позивачки, не залучив свідків, не надав фотоматеріалів фіксації правопорушення, не надав доказів порушення позивачкою п. 15.9 «е» ПДР України, а тому вина позивачки у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, прийняте поліцейським рішення про притягнення її до відповідальності є необґрунтованим, тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14.12.2022 позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч. 4 ст. 47 КАС України, представником відповідача ДПП Кушнір О.В. надісланий на електронну пошту суду 03.01.2023 та засобами поштового зв`язку відзив на позовну заяву, отриманий судом 01.02.2023, в якому зазначено, що під час патрулювання 16.11.2022 інспектором роти №2 батальйону №2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Карачуном С.Л. у м. Кривому Розі по вул. Гагаріна, біля будинку №14 близько о 18-11 год. було помічено транспортний засіб марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України, відповідно до чого вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з п. 15.9 «е» ПДР України зупинка забороняється ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків. Заборона зупинки іншим транспортним засобам у таких місцях введена для забезпечення безперебійної роботи громадського транспорту відповідно до встановленого графіка руху, створення пасажирському транспорту безпечних умов для під`їзду до зупинки або виїзду від неї. На відеозаписі з бодікамери поліцейського, закріпленої на однострої, вказані обставини зафіксовані, крім того видно, що позивача було зупинено у зв`язку із ненаданням дороги пішоходу, який переходив проїзну частину, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова містить відомості про технічний засіб, яким проводилася відеофіксація, а саме зазначено номер бодікамери поліцейського БК 475743 у пункті 5 постанови ЕАР №6180568 від 16.11.2022. Розглядаючи справу, співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому постанова скасуванню не підлягає (а.с. 34-38, 39-50).

Інших заяв та клопотань не подано. Інші процесуальні дії не вчинялися.

Суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 16.11.2022 інспектором роти 2 батальйону 2 Полку ПП у місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Карачуном С.Л. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6180568, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 12).

Відповідно до вказаної постанови, 16.11.2022 о 18 год. 11 хв. у м. Кривому Розі на вул. Гагаріна біля будинку №14 водій ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки громадського транспортного засобу (475743), чим порушила п. 15.9 «е» ПДР України порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

У частині першій статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За частиною першою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 15.9 «е» ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Факт керування 16.11.2022 транспортним засобом марки Toyota Camry, реєстраційний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не оспорює.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивачка не визнає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначає що не порушувала вимог п. 15.9 «е» ПДР.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати / розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про здійснення фіксації правопорушення, із зазначенням номеру бодікамери поліцейського 475743 (а.с. 12).

До відзиву на позовну заяву представником відповідача надано DVD-диск з фіксацією правопорушення, який містить файл з назвою «clip_0» (а.с. 49).

Дослідженням фрагментів відеозаписів, які містяться на наданому DVD-диску, встановлено, що на відеозаписі зафіксовано процес розгляду справи 16.11.2022, спілкування працівників поліції з позивачкою на пр. Гагаріна у м. Кривому Розі біля зупинки громадського транспорту, що сторонами не заперечується. Біля правого краю проїзної частини припарковано декілька транспортних засобів, однак з відеозапису неможливо встановити марки та реєстраційні знаки жодного з них. Крім того, на відеозаписі видно встановлені дорожні знаки «Місце для стоянки» та «Пункт зупинки автобуса», однак встановити відстань між ними, як і відстань від транспортного засобу позивачки до зупинки громадського транспорту із наданого відеозапису неможливо, як і з фотозображення, наданого представником позивачки до позову (а.с. 13).

Доводи представника відповідача щодо порушення позивачкою ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку із ненаданням дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, судом до уваги не беруться, оскільки в оскаржуваній постанові остання притягується за порушенням вимог п. 15.9 «е» ПДР України порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, за яке вона була притягнута до відповідальності, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕАР №6180568 від 16.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, то відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені нею та документально підтверджені, у виді судового збору в розмірі 496,20 грн (а.с. 9).

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивача Касьяном Миколою Степановичем, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову, винесену інспектором роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Карачуном Сергієм Леонідовичем серії ЕАР №6180568 від 16.11.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Касьян Микола Степанович, адреса робочого місця: вул. Володимира Бизова, буд. 5 літ. Б, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач:Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ.

Суддя Сіденко С.І.