Справа № 372/1683/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 372/1683/22 Суддя (судді) першої інстанції: Проць Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обухівського районного управління поліції Київської області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Обухівського районного управління поліції Київської області, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №609456 від 28.06.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 лютого 2023 року.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.06.2022 року на спеціальну лінію « 102» надійшло повідомлення про те, що 28.06.2022 року о 10:03 за адресою Обухівський район, м. Обухів, вул. Каштанова на зупинці громадського транспорту, в порушення ПДР України, припарковано авто червоного кольору «джип», днз НОМЕР_1 .

Прибувши на виклик інспектором ВРПП Обухівського РУП старшим лейтенантом Сіляком М.Г. винесено постанову серії БАВ №609456 від 28.06.2022 року, якою водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

За змістом постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній « 28.06.2022 року о 10 годині 05 хвилини в м. Обухів по вул. Каштанова 7, керуючи автомобілем «HYNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ТЗ на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.9 ПДР України».

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, було доведено правомірність накладення адміністративного стягнення, відповідно, вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції покладався на надані відповідачем адміністративні матеріали, зокрема рапорт інспектора ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції М.Сіляка та додані до нього фотокартки з місця правопорушення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII( із змінами, чинними на час виникнення спірних правовідносин) учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій має право, зокрема знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2021 р. № 1091), (надалі - ПДР).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, водіями вимог дорожніх знаків, правил зупинки.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до приписів ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається, зокрема у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу( ч.4 ст.258КУпАП).

Разом з тим, відповідно до ч.5 цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови про накладення адміністративного стягнення, позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Колегія суддів зауважує, що диспозиція вказаної норми має бланкетний характер, тому у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме приписи Правил дорожнього руху порушено винним.

Оскаржувана постанова серія БАВ №609456 має вказівку на порушення водієм п.15.9 ПДР.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.15.9 ПДР України встановлено, що « зупинка забороняється:

a) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г)на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду».

Який саме підпункт пункту 15.9 ПДР було порушено позивачем в постанові не конкретизовано, а суд першої інстанції на це увагу не звернув, а отже і невірно визначив обсяг доказової бази для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1ст.122 КУпАП, належність та допустимість наданих відповідачем доказів.

Так, суд першої інстанції вважав належним та допустим доказом фотокартки з місця події, надані відповідачем.

Разом з тим, матеріли справи не містять даних щодо належності вказаних доказів. Зокрема, в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності відсутні примітки, що подія фіксувалася за допомогою фотозйомки і фотокартки приєднувалися до матеріалів справи. Про долучення фотокарток свідчить лише рапорт інспектора ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції М.Сіляка. Однак, вказаний рапорт на ім`я начальника Обухівського РУП ГУНП в Київській області складено без зазначення дати та на ньому відсутня відмітка про його реєстрацію у відповідних журналах(реєстрах, книгах).

Щодо змісту самого рапорту, то викладені в ньому обставини не підтверджуються доданими до нього фотокартками. Зокрема, в рапорті зазначається , що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту ,позначену дорожньою розміткою1.17.1 та дорожнім знаком 5.41.1.

Згідно з додатком №1 до ПДР України, в редакції постанови КМУ від 29 вересня 2021 р. № 1091, дорожній знак 5.41.1- «надземний пішохідний перехід», що відноситься до Інформаційно-вказівних знаків. Такий знак на доданих до матеріалів справи фотокартках відсутній.

Також, з фотокарток не можливо встановити адресу(точне місце), за якою вчинене правопорушення, його прив`язку до будинку АДРЕСА_1 .

Не можливо встановити і час його вчинення, оскільки у постанові зазначено «о10 год. 05 хвл.». Разом з тим, в рапорті від 13.10.2022 помічника чергового Обухівського РУП Тищенка (а.с.30) зазначено, що повідомлення по номеру « 102» надійшло 28.06.22 о 10:04. Патруль БРАС-10 ГРПП д/н 0060 прийняв виклик о 10:04:36,а прибув на місце о 10:07:06. В рапорті інспектора ВРПП М.Сіляка зазначено що виклик отримано через лінію « 102» о 10:03.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач заперечував працівникам патрульної поліції проти вчинення ним правопорушення. Натомість, останніми не було складено протокол про адміністративне правопорушення, як того вимагають приписи ст.258 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Так, наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За приписами ч. 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Натомість, відповідач під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до імперативних вимог ст. 280 КУпАП, мав встановити всі необхідні обставини

Згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п.9 ч.1 ст.31 Закону України « Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Приписами п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наразі, за викладених вище обставин, колегія суддів вважає, що надані відповідачем фото, не можуть бути оцінені судом як належний доказ.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що неподання відповідачем допустимих доказів правомірності свого рішення, є підставою для скасування постанови серії БАВ №609456 від 28.06.2022, винесеної інспектором ВРПП Обухівського РУП старшим лейтенантом Сіляком М.Г..

Відтак, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову в частині скасування постанови про про накладення адміністративного стягнення.

Щодо наявності підстав для закриття провадження про адміністративне правопорушення стосовно позивача, колегія суддів зазначає, що саме по собі порушення процедурних вимог щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не є підтвердженням відсутності порушень Правил дорожнього руху з боку позивача.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що завдання адміністративного судочинства чітко визначені ст. 2 КАС України і роль суду адміністративної юрисдикції полягає саме в перевірці дій суб`єкта владних повноважень, зокрема щодо того, чи прийняті (вчинені) вони суб`єктом владних повноважень обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Невиконання суб`єктом владних повноважень його обов`язку, визначеного ст. 280 КУпАП, є не тільки підставою визнання його дій (рішень) протиправними, але і є, в даному випадку, перешкодою для прийняття судом рішення по суті, оскільки суд не вправі підміняти орган (посадову особу) суб`єкту владних повноважень, з огляду на завдання адміністративного судочинства, закріплені в ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вказану норму, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 частково знайшла своє підтвердження під час розгляду даної справи, та справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача слід направити на новий розгляд до компетентного органу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення, порушено норми процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково: скасувати постанову про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 надіслати відповідачу на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №609456 від 28 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП надіслати на новий розгляд до Обухівського районного управління поліції Київської області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 08.02.2023р.)