Справа № 400/11042/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні заяву представника позивача від 23.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2022р. позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради що полягає в неприйнятті рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії за клопотаннями ОСОБА_1 від 16.06.2021р. та від 26.07.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих до клопотань графічних матеріалів;

зобов`язано Миколаївську міську раду () повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 26.07.2021р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих до клопотань графічних матеріалів, з прийняттям рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908,00грн., сплачений квитанцією від 09.11.2021р. за №93674.

23.12.22 року представником позивача до суду подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 400/11042/21, оскільки судом не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. В заяві представник позивача просив ухвалити додаткове рішення по справі № 400/11042/21, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00грн. Таку заяву представник позивача просив розглянути за його відсутності. До заяви представник додав: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №19 від 15.06.2021р.; попередній розрахунок витрат за надання правової допомоги від 15.06.2021р.; детальний опис виконаних робіт від 20.12.2022р. до Договору про надання правової (правничої) допомоги №19 від 15.06.2021р.; копію прибуткового касового ордеру №7 від 15.06.2021р. на суму 6000,00грн.

Вирішуючи питання по суті , суд виходить з наступного.

За правилами ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

Так, між позивачем та адвокатом Валешинським М.І. був укладений договір про надання правничої допомоги від 15.06.2021 року. На підтвердження виконання цього договору до суду надано: попередній розрахунок витрат за надання правової допомоги від 15.06.2021р.; детальний опис виконаних робіт від 20.12.2022р. до Договору про надання правової (правничої) допомоги №19 від 15.06.2021р.; копію прибуткового касового ордеру №7 від 15.06.2021р. на суму 6000,00грн. та супровідний лист про надсилання такої заяви іншим учасникам справи.

Згідно детального опису виконаних робіт від 20.12.2022р. до Договору про надання правової (правничої) допомоги №25 від 22.09.2021р., адвокат Валешинський М.І. надав позивачу наступні послуги: консультація, вартість за яку склала 600,00грн., складання та направлення 26.07.2021р. адвокатського запиту до Миколаївської міської ради - 900,00грн., складання та направлення 26.07.2021р. адвокатського запиту до Миколаївської міської ради - 900,00грн.; складання та направлення 05.11.2021р. адвокатського запиту до Миколаївської міської ради - 1200грн.; складання позовної заяви, копіювання додатків, виїзд до суду - 2400,00грн., разом вартість послуг - 6000,00грн.

При цьому, суд зауважує, що 26.07.2021р. адвокат направив до відповідача два аналогічні адвокатські запити, вартість яких склала по 900,00грн. за кожний такий запит.

Приймаючи рішення про розподіл судових витрат, суд має враховувати співмірність суми понесених витрат.

Надаючи оцінку доводам представника позивача про відшкодування судових витрат у цій справі та визначаючись щодо співмірності та обґрунтованості заявлених до відшкодування на користь позивача судових витрат, суд виходив з фактичного підтвердження позивачем розміру судових витрат, відповідно до наданих документів.

При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є вимога щодо нерозгляду відповідачем адвокатських запитів за клопотаннями ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих до клопотань графічних матеріалів. За кожним клопотанням позивача до Миколаївської міської ради ставилось одне й теж питання щодо надання відповідно дозволу.

Разом із цим, розмір вартості правничої допомоги адвоката визначено у розмірі 6000,00 гривень, що є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Від відповідача станом на 09.02.2023р. жодних заперечень чи пояснень щодо заяви представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу до суду не надходило.

Виходячи з наданого позивачем договору про надання правничої допомоги від 15.06.2021р. та з матеріалів справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника позивача від 23.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення по справі № 400/11042/21 - задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5100,00грн (п`ять тисяч сто гривень).

3. В решті вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов