Справа № 466/4921/22
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4921/22
Провадження № 2-а/466/23/23
РІШЕННЯ

іменем України

«24» січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Управління патрульної

поліції у Львівській області ДПП

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

у с т а н о в и в :

12 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування позову зазначив, що 08 липня 2022 року постановою інспектора взводу № 3 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби МВС України у м.Львові Андрія Андрейка серія БАБ № 710984 в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необгрунтованою виходячи з наступного.

08 липня 2022 року приблизно о 09.00год, він, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, який належить йому, Мерседес-Бенц Е320СБІ, держ. номер НОМЕР_1 , виїхав на вул.Ржегоржа і зупинився біля будинку №12а, який належить йому.

На вулиці Ржегоржа відсутні дорожні знаки про заборону стоянки автомобіля.

Приблизно о 11.00 год він почув на вулиці якийсь шум і крики. Виглянувши, побачив, що на вул. Ржегоржа стоїть великовантажний автомобіль MAN держ.номер НОМЕР_2 на тротуарі.

Невідомі йому люди в кількості 7 (сім) чоловік почали кричати, щоб він забрав свій автомобіль з вулиці і погрожувати йому, що, якщо він не забере, то вони пошкодять його, бо він їм заважає проїхати на якусь будову.

Відповідно, він запропонував їм не страшити його, а почати пошкоджувати вже, думаючи про особисті наслідки, а не кричати, а також викликати патрульну поліцію.

Приблизно об 11.20 год приїхав екіпаж патрульної поліції на ознакованому автомобілі Renault держ. номер НОМЕР_3 . З автомобілю вийшли ст. лейтенант ОСОБА_2 та ще один поліцейський. Оглянувши місце події, вони сказали, що він, ОСОБА_1 , порушує правила дорожнього руху, оскільки так зупинятися, як він зупинився, не можна, і він повинен від`їхати, щоб великовантажна машина з бульдозером зверху могла проїхати.

Оскільки на момент розмови з поліцейським він не мав ключів від автомобіля, які випадково разом з документами прихопила член моєї родини, від`їхати в нього не було можливості.

Зазначає, що великовантажний автомобіль MAN стояв на тротуарі з порушенням правил дорожнього руху (стоянка забороняється 15.10, в); відсутній дозвіл для руху великовантажного автомобіля по вул.Ржегоржа, так як ця вулиця знаходиться в м.Львові, а на в`їздах в м.Львів, всюди стоять знаки (3.3 - рух вантажних автомобілів заборонено).

Працівники патрульної поліції зазначений факт проігнорували, що свідчить про їх недоброчесність, заангажованість і зловживання службовим становищем.

Через деякий час виявилося, що техніка, яку привезли на будову, без проблем може проїхати біля мого автомобіля, тобто працівники патрульної поліції склали постанову безпідставно.

Під час винесення постанови поліцейський ОСОБА_2 не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що він, ОСОБА_1 , порушив правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було, йому було лише без аргументів і посилання на закони України сказано, що так ставити автомобіль не можна.

У постанові вказано, що він, ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме:

п.15.10 д - стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Але на заперечення цього біля його автомобіля всі інші транспортні засоби могли проїхати, в тому числі великогабаритний бульдозер, що підтверджено на фото № 3.

п.2.1а, б, г - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс.

Але у даному випадку відповідно до Правил дорожнього руху (водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії) він не був водієм, а просто громадянином держави Україна, який вийшов на вулицю, почувши крики і шум. Водієм він був кілька годин до того.

Таким чином, поліцейський порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що патрульні поліцейські не дослідили склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Лише після доведення вини відповідними доказами вони мали право притягати його до відповідальності.

Таким чином, поліцейський, не маючи взагалі ніяких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. 251, 252 КУпАП, де зазначається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку ніяких конкретних доказів з посиланням на закони України і Правила дорожнього руху його вини немає, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення.

Крім того, зазначає, що такими діями працівників патрульної поліції йому завдана, моральна шкода, враховуючи його пенсійний вік, його після таких розмов боліло серце, він не міг спати, врятувало те, що у нього вся родина лікарі.

З огляду на такі факти просить ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії БАБ №710984 від 08 липня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, винесену інспектором взводу №3 роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Андрейко А., провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, а також стягнути з відповідача в його користь 1000,00грн. за завдану моральну шкоду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2022 року справу передану для розгляду судді Шевченківського районного суду м.Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 13 липня 2022 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 12 серпня 2022 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 проведено заміну сторони у справі №466/4921/22, якою виключено з числа учасників справи Головне управління Національної поліції у Львівській області, залучивши в якості належного відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

18 серпня 2022 року з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву.

В обгрунтування відзиву зіслались на наступні обставини.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 08 липня 2022 року в ході виконання службових обов`язків інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області виявив транспортний засіб Mercedes-Benz E320CDI, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого - громадянин ОСОБА_3 , здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на вул. Ржегоржа, 12а у м.Львові, чим створив суттєву перешкоду в русі іншим транспортним засобам, тим самим порушив пункт 15.10.д Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.

В ході з`ясування обставин справи, на вимогу працівника поліції, позивач не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1.а, 2.1.б Правил дорожнього руху.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.283 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП інспектор поліції виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу.

Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено Правилами дорожнього руху.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожньої мережі.

Відповідно до пункту 15.10.д Правил дорожнього руху - стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Законна вимога інспектора не була виконана, позивач не пред`явив на вимогу поліцейського документи зазначені в пункті 2.1 ПДР, а саме - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В подальшому, поліцейський керуючись вимогами ч. 2 ст.36 КУпАП, яка встановлює, що при вчиненні особою кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно, на позивача накладено стягнення за частиною 3 статтею 122 КУпАП.

Пункт 2,4 «а» ПДР України зазначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху:

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії:

- реєстраційний документ на транспортний засіб;

- чинний страховий поліс (страховий сертифікат "'Зелена картка") про укладення Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено, що за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») - передбачається накладення штрафу.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України У складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 127/19283/17.

Верховний Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За частинами 1, 2, 6 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші до закону

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалась за місцем його вчинення, відповідно до ч. 1 ст.276 КУпАП, що і було роблено інспектором.

Інспектор жодним чином не порушував законні права позивача, інспектор, який виніс постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки Дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, виконував обов`язок

покладений на поліцейського пунктами 2, 3, 5, 4, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію».

Ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю га здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не встановлено будь-яких порушень з боку інспекторів патрульної поліції при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення. Постанова серії БАБ №710984 від 08 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розгляд справи відбувався в присутності позивача що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9. В силу законних підстав інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення згідно з п. 1 ч. 3 Розділом 4 Інструкцією № 1395 від 07.11.2015 р.

Виходячи зі змісту постанови серії БАБ №710984 від 08.07.2022 вважають, що співробітник поліції діяв відповідно до чинного законодавства, а саме - ст. ст. 268, 278, 279, 780. 283, 284, 288, 307, 308 КУпАП. Так як, постанова відповідає законодавству, відповідно складення її ґрунтувалося на ст. 278, 279 КУпАП.

Стосовно позовної вимоги відшкодувати позивачу моральну шкоду розміром в 1000 грн зазначають наступне.

На їх думку, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена в одному провадженні з вимогою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не може розглядатися в даному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 117 вересня 2021 року у справі №580/2091/21, згідно якої, «позовна вимога про відшкодування і моральної шкоди заявлена ОСОБА_ 1 не в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір щодо правомірності дій та рішень, якими, як стверджує позивач, йому завдана моральна шкода, колегія суддів погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій, що ця позовна вимога має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.»

Враховуючи викладене, просять у задоволенні позову відмовити.

12 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що у відзиві на позовну заяву відсутні конкретні докази порушення ним п.15.10д Правил дорожнього руху, а лише вказано, що він «створив суттєву перешкоду в русі іншим транспортним засобам», що є неправдою. А також не надано доказів, що на момент складання постанови про адміністративне правопорушення він був водієм автомобіля з номерним знаком НОМЕР_4 , а отже, що він порушив п.2.1.а,б,г Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні 21 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позові.

В судове засідання, яке було призначене на 24 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився та подав заяву з проханням завершувати розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача -Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в судові засідання жодного разу не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу у їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 24 січня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2022 року службовою особою - інспектором взводу №3 роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Андрейко А. було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №710984, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , 08 липня 2022 року о 09.00 год, здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на вул.Ржегоржа, 12а у м.Львові, чим створив суттєву перешкоду в русі іншим транспортним засобам та не пред`явив на вимогу працівника патрульної поліції посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 15.10.д, 2.1.а, 2.1.б, 2.1.г ПДР, скоївши адміністративні правопорушення, які передбачені ч.3 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №710984 від 08 липня 2022 року.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився та ним не надано до суду належних та допустимих доказів спростування доводів позивача ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення. Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то така не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заявленою моральною шкодою в розмірі 1000,00 грн., то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 14-1, 247, 251, 254, 256, 268, 278, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №710984, яка винесена інспектором взводу №3 роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції ДПП 08 липня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень) за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десять днів з моменту його проголошення.

Суддя В. І. Кавацюк