Справа № 520/4957/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 р. Справа № 520/4957/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2022, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/4957/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації , Міністерства охорони здоров`я України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, в якому просив суд:

-зобов`язати Міністерство охорони здоров"я України та Департамент охорони здоров"я Харківської обласної державної адміністрації здійснити моніторинг проведення санітарних заходів ГУ НП в Харківській області, УСБУ в Харківській області, прийняти заходи охорони здоров`я населення від шкідливого впливу електромагнітних полів при експлуатації ГУ НП в Харківській області, УСБУ в Харківській області, ГУ НП в м.Києві спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

-зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України та Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації видати скерування ОСОБА_1 , матері ОСОБА_2 , сестрі ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_4 в неврологічний або кардіологічний стаціонар, стаціонар професійних хвороб, попередньо надіславши запит до правоохоронних органів про розсекречування відомостей щодо використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по АДРЕСА_1 , 195ГД91А, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , або сусідніх будинках, а також по АДРЕСА_5 , за допомогою яких нам може спричинятись шкода здоров`ю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідачами порушено його права та законні інтереси, визначені Конституцією України та Основами законодавства України про охорону здоров`я, які обумовлюють виникнення та прогресування хвороб, як у самого позивача так і його родичів, мешканців його та сусідніх будинків та зниження якості життя. Зазначив, що використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 . Ччичібабіна, АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , або сусідніх будинках, а також по АДРЕСА_5 , може спричинятись шкода здоров`ю, у зв`язку з чим просив зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України та Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації видати скерування ОСОБА_1 , матері ОСОБА_2 , сестрі ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_4 в неврологічний або кардіологічний стаціонар, стаціонар професійних хвороб. Також вказує, що ним до суду першої інстанції було подано клопотання про витребування доказів по справі на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, проте судом вказане клопотання розглянуто не було.

Відповідачем - Департаментом охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , 28.05.2022 року звернувся на урядову гарячу лінію Міністерства охорони здоров`я України зі зверненням в якому, як зазначає позивач в позовній заяві, просив видати скерування йому, матері, батьку, сестрі на обстеження для з`ясування причинно-наслідкового зв`язку з використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, радіопромінення з хворобами позивача та його родичів.

31.05.2022 року Міністерство охорони здоров`я України листом № 26-05/Я-6795/6300-зв повідомило, що відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» та керуючись підпунктом 17 пункту 4 і пунктом 6 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 р. № 90) надсилає на розгляд за належністю та вжиття відповідних заходів реагування звернення ОСОБА_1 , що надійшли на урядову гарячу лінію від 28.05.2022 за №№ ЯР -14070416, ЯР-14071758 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації та Державної установи "Харківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України".

У вказаному листі Міністерство охорони здоров`я України просило про результати розгляду поінформувати заявника у встановлений законодавством строк.

В подальшому листом Харківської обласної військової адміністрації від 01.08.2022 за № 02-03-09/904 на підставі ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення позивача за належністю направлено до Департаменту охорони здоровя Харківської міської ради.

У вказаному листі Харківська обласна військова адміністрація просила про результати розгляду поінформувати заявника у встановлений законодавством строк.

В позовній заяві позивач зазначив, що станом на час звернення до суду (28.06.2022) скерування йому, матері, батьку, сестрі на обстеження для з`ясування причинно-наслідкового зв`язку з використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, радіопромінення з хворобами позивача та його родичів не видано.

Крім того в позовній заяві позивачем зазначено, що є підстави вважати, що мешканці з кв. АДРЕСА_10 та особи, які тимчасово проживають у їхній квартирі та кв. АДРЕСА_11 , або працівники поліції експлуатують спеціальні засоби телекомунікацій або інші радіоелектронні пристрої, якими електромагнітними полями завдається розлади здоров`я позивачу та іншим мешканцям шляхом доступу до базових станцій мобільного зв`язку, у зв`язку з чим у позивача від дії електромагнітних полів постійний головний біль, геміспазм та інші розлади здоров"я, з огляду на що просить суд зобов`язати Міністерство охорони здоров"я України та Департамент охорони здоров"я Харківської обласної державної адміністрації здійснити моніторинг проведення санітарних заходів ГУ НП в Харківській області, УСБУ в Харківській області, прийняти заходи охорони здоров`я населення від шкідливого впливу електромагнітних полів при експлуатації ГУ НП в Харківській області, УСБУ в Харківській області, ГУ НП в м.Києві спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України та Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації видати скерування ОСОБА_1 , матері ОСОБА_2 , сестрі ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_4 в неврологічний або кардіологічний стаціонар, стаціонар професійних хвороб, попередньо надіславши запит до правоохоронних органів про розсекречування відомостей щодо використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по АДРЕСА_1 , 195ГД91А, АДРЕСА_8 . Ччичібабіна, АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , або сусідніх будинках, а також по АДРЕСА_5 , за допомогою яких нам може спричинятись шкода здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З аналізу вказаної норми слідує, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулась до суду з позовом.

Частиною 2 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, обов`язковою умовою правового захисту у суді є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи в сфері публічних правовідносин, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у спеціальних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитися щодо наявності у особи, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд звертає увагу, що з`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивачів передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивачів є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а, від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, від 28 січня 2021 року у справі № 826/8174/17, від 03 листопада 2021 року у справі № 640/5633/20 та від 11 листопада 2021 року у справі № 640/13941/20.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не наведено обставини, які свідчать про реальне порушення його прав з боку відповідачів.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника на те, що судом першої інстанції в ході розгляду справи не було розглянуто подане позивачем клопотання про витребування доказів по справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказане питання вирішено судом під час відкриття провадження у справі.

Щодо інших доводів апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 по справі № 520/4957/22 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко