Справа № 480/6208/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 480/6208/21

адміністративне провадження № К/990/227/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Загороднюка А.Г., Єресько Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 480/6208/21

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року (суддя Бондар С.О.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року (головуючий суддя - Присяжнюк О.В., судді: П`янова Я.В., Спаскін О.А.),

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, як відокремленого підрозділу (ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), у якому просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому надбавку за інтенсивність праці у розмірі 10 447, 28 грн та премію у розмірі 1 305,91 грн за квітень 2021 року.

2. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що без наявності достатніх правових підстав відповідач не виплатив йому у квітні 2021 року премію та надбавку за інтенсивність. Причиною невиплати указаних доплат до заробітної плати відповідач зазначив - відсутність особистого внеску позивача у загальний результат роботи, натомість, на думку позивача, після його поновлення у зв`язку із незаконним звільненням саме роботодавець не дає йому приступити до виконання своїх трудових обов`язків. Крім того, відсутні накази про позбавлення його у квітні 2021 року премії та надбавки. У зв`язку з цим, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надбавка за інтенсивність праці та премія не носять обов`язкового характеру, виплачуються тільки в разі прийняття відповідного рішення керівником цього органу, поряд з цим, обмежені обсягами фінансування.

5. Установивши, що кошторис (зміни до кошторису) ГУ ДПС у Сумській області на 2021 рік не містили витрат на виплату премії, а з довідки та розрахунків видатків по заробітній платі - премія та надбавка за інтенсивність праці на квітень 2021 року не встановлювалась по управлінню в цілому, суд першої інстанції дійшов висновку, що не має підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу спірні доплати до зарплати (премія та надбавка).

6. Другий апеляційний адміністративний суд погодився з наведеною позицією суду першої інстанції та постановою від 23 грудня 2021 року залишив указане рішення без змін.

7. Суд апеляційної інстанції зазначив, що премія та надбавка за інтенсивність праці є правом керівника, не носить обов`язкового характеру та встановлюється у межах фонду оплати праці, відтак погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи

8. Не погодившись з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог повністю.

9. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на той факт, що причиною відмови у наданні йому доплат (премії та надбавки) до зарплати в квітні місяці слугувала не відсутність фінансування установи, а відсутність, нібито, особистого вкладу працівника в загальні результати роботи. Під час судового розгляду відповідач не надав жодного документу в підтвердження тому, як і не надав наказів про депреміювання та позбавлення надбавки за інтенсивність праці (як того вимагає положення про преміювання та встановлення надбавки).

10. На думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

11. Скаржник вважає, що суди встановили відсутність коштів на виплату надбавки та премії на підставі розрахунку до кошторису, який не є допустимим доказом у розумінні статті 74 КАС України, оскільки не затверджений належним чином відповідно до законодавства.

12. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Соколова В.М., суддів Єресько Л. О., Загороднюка А.Г. ухвалою від 24 січня 2022 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

13. ГУ ДПС у Сумській області в особі ліквідаційної комісії та як відокремлений підрозділ надали відзив на касаційну скаргу, у якому просять залишити рішення суду першої та апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

14. Ухвалою від 08 лютого 2023 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

IV. Установлені судами попередніх інстанцій обставини

15. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 480/1857/20 позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області, ГУ ДПС у Сумській області (як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу) задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Сумській області № 62-0 від 09 квітня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено його на посаді начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС у Сумській області; стягнуто на користь позивача суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147 397,25 грн.

16. На виконання вищевказаного рішення суду, наказом ГУ ДПС у Сумській області від 07 квітня 2021 року № 38-о скасовано наказ від 09 квітня 2020 року № 62 про звільнення та цією ж датою поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС у Сумській області.

17. У травні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити про складові його заробітної плати отриманої у квітні 2021 року та про причини невиплати премії в розмірі 20% та надбавки за інтенсивність праці в розмірі 160 % посадового окладу. Провести відповідні виплати.

18. За результатами розгляду вищевказаної заяви листом №61/У/і/18-28-10-01-20/ЛК відповідач повідомив про складові заробітної плати у квітні 2021 року та зазначив, що надбавка за інтенсивність праці та премія не є обов`язковими виплатами та нараховується, враховуючи особистий внесок працівника в загальний результат роботи, а саме: якість і складність підготовлених документів; терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів, ініціативність в роботі, на підставі наказу начальника ГУ ДПС у Сумській області. Також зазначив, що ГУ ДПС у Сумській області знаходиться в стадії ліквідації, всі повноваження та функції перейшли до іншої юридичної особи, тому в складові заробітної плати увійшли лише обов`язкові виплати.

19. Вважаючи, що виплату заробітної плати за квітень 2021 року здійснено не в повному обсязі, позивач звернувся до суду з позовом.

V. Нормативне регулювання

20. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

23. Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

24. Статтею 7 Закону № 889-VIII, серед іншого, визначено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

25. Відповідно до частин першої - третьої статті 50 Закону № 889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення).

За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

26. Згідно із частиною сьомою статті 50 Закону № 889-VIII, складові заробітної плати та особливості оплати праці державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органів визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України.

27. Заробітна плата державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця або за спеціальне звання; 4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) надбавки за інтенсивність праці; 6) надбавки за виконання особливо важливої роботи; 7) надбавки за персональну кваліфікацію; 8) надбавки за виконання особистих ключових показників ефективності; 9) премії (частина друга статті 3461 Податкового кодексу України).

28. Відповідно до частини третьої статті 3461 Податкового кодексу України схема посадових окладів державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій визначається Кабінетом Міністрів України та не включається до загальної схеми посадових окладів державних службовців. Порядок встановлення, призупинення, зменшення чи скасування надбавок, зазначених у пунктах 5-8 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України.

29. Державним службовцям податкових органів надбавки, у тому числі, за інтенсивність праці встановлюються відповідно до Порядку встановлення, призупинення, зменшення чи скасування державним службовцям податкових органів надбавок за інтенсивність праці, за виконання особливо важливої роботи, за персональну кваліфікацію та за виконання особистих ключових показників ефективності (Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 року № 1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів» (Постанова № 1346).

30. Право встановлювати надбавки мають керівники податкових органів у межах фонду оплати праці (пункт 2 Порядку).

Надбавки встановлюються згідно з наказом керівника відповідного податкового органу (пункт 4 Порядку).

Надбавка за інтенсивність праці встановлюється у розмірі до 100 відсотків з урахуванням таких критеріїв: якість і складність підготовлених документів; терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; ініціативність у роботі (пункт 5 Порядку).

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи надбавки скасовуються або їх розмір зменшується (пункт 9 Порядку).

Зменшення чи скасування державним службовцям податкових органів надбавок здійснюється у тому ж порядку, що їх встановлення (пункт 10 Порядку).

31. Пунктом 2 Постанови № 1346 установлено, що премії державним службовцям податкових органів встановлюються та виплачуються згідно із Законом № 889-VIII.

32. Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності) (частина п`ята статті 52 Закону № 889-VІІІ).

33. Питання призначення премії, її розміру врегульовано Положенням про преміювання працівників ГУ ДПС у Сумській області, затвердженого наказом ГУ ДПС у Сумській області від 21 вересня 2020 року № 1084 (Положення про преміювання) розробленого, зокрема, відповідно до КЗпП України, Закону № 889-VIII, постанови КМУ від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» зі змінами та ін.

34. Начальник ГУ ДПС здійснює преміювання всіх категорій працівників: державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, робітників в межах установленого фонду оплати праці шляхом видання наказу із зазначенням суми, яка спрямовується на виплату премії кожному працівнику (пункт 1.5 Положення про преміювання).

35. В ГУ ДПС можуть встановлюватись види премій, зокрема і місячна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи ГУ ДПС за поточний місяць (пункт 1.6.1.) (пункт 1.6. Положення про преміювання).

36. Видатки на преміювання передбачаються в загальному фонді оплати праці, затвердженому кошторисом в установленому порядку, в розмірі 20 відсотків посадових окладів за штатним розписом та економії фонду оплати праці (пункт 2.2 Положення про преміювання).

VІ. Позиція Верховного Суду

37. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

38. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

39. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).

40. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги та оскаржуваним судовим рішенням, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, виходить із таких міркувань.

41. Обґрунтовуючи свій позов позивач зазначає, що відповідач у квітні 2021 року позбавив його спірних доплат до заробітної плати через відсутність особистого внеску працівника в загальний результат роботи, при тому, що роботодавець сам не допускає його до виконання посадових обов`язків. У зв`язку з цим зазначив, що звернувся з окремим позовом (справа №480/3922/21) де таким діям буде надаватись оцінка.

42. Спір у цій справі виник у зв`язку із невиплатою позивачу у квітні 2021 року надбавки за інтенсивність праці та премії.

43. Відмовляючи у задоволені позову, суди зазначили, що премія та надбавка за інтенсивність праці є правом керівника, не носить обов`язкового характеру та встановлюється у межах фонду оплати праці, відтак, з огляду на відсутність у відповідача фінансової можливості для виплати позивачу премії та надбавки за інтенсивність за квітень 2021 року підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не має.

44. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та зазначає наступне.

45. Вирішуючи спори про призначення та виплату державним службовцям премій, доплат і надбавок адміністративні суди повинні виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Державні службовці можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбаченими цими актами.

46. У межах спірних правовідносин питання встановлення та визначення розміру додаткових стимулюючих виплат, зокрема і надбавки за інтенсивність праці та премії, визначено приписами Закону № 889-VIII, Порядком та Положенням про преміювання.

47. Аналіз наведених норм Закону № 889-VIII, Порядку та Положення про преміювання дозволяє дійти висновку, що рішення про встановлення надбавки за інтенсивність праці встановлюються у межах фонду оплати праці згідно з наказом керівника відповідного податкового органу, з врахуванням таких критеріїв, як якість і складність підготовлених документів, терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів, ініціативність у роботі.

48. Премія є виплатою індивідуального характеру, розмір якої залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника, встановлення премії є диспозитивним правом, а не обов`язком керівника, яке реалізується останнім виходячи із якості роботи конкретного працівника, його продуктивності праці, результатів роботи та виплачується у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання працівників.

49. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 824/44/19-а.

50. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, що встановлення позивачу надбавки за інтенсивність праці і премії є дискреційним повноваженням керівника ГУ ДПС у Сумській області та здійснюється за наявності відповідного фінансування на такі стимулюючі виплати.

51. Ураховуючи, що відповідачем не було установлено позивачу відповідні надбавку і премію та, за установлених судами попередніх інстанцій у цій справі обставин відсутності належного фінансування ГУ ДПС у Сумській області (у зв`язку з проведенням процедури ліквідації (реорганізації) державних органів), Верховний Суд погоджується, з висновками судів попередніх інстанцій - про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити надбавку за інтенсивність та премію за квітень 2021 року.

52. Перевіряючи доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадках, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

53. Обґрунтовуючи свою касаційну скаргу позивач вказує, що роботодавець відмовив йому у виплаті надбавки та премії не зіславшись не певні критерії чи нормативні положення, а лише вказав, що відсутній особистий внесок позивача в загальний результат роботи. Посилаючись на ці обставини позивач наголошує на відсутності висновку Верховного Суду з цього питання й відтак, просить його сформувати.

54. Утім, надаючи оцінку таким доводам Суд зазначає, що означене питання не було предметом дослідження в судах попередніх інстанцій, і відповідна оцінка йому не надавалась. Такі доводи виходять за межі касаційного перегляду та не є свідченням неправильного застосування судами норм матеріального права. Не вплинули наведені позивачем аргументи й на правильність вирішення справи у цілому.

55. Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують і фактично зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

56. Аргументи, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_1 , про те, що суди встановили відсутність коштів на виплату надбавки та премії на підставі розрахунку до кошторису, який не затверджений належним чином відповідно до законодавства, не знайшли підтвердження.

57. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 КАС України).

58. Отже, судами не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б привести до ухвалення незаконного рішення, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

VІI. Висновки щодо розподілу судових витрат

59. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 480/6208/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов А.Г. Загороднюк Л.О. Єресько