Справа № 460/37142/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2023 року м. Рівне №460/37142/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доУправління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги в сумах 11350,44 грн та 3595,44 грн, які були виплачені у лютому 2022 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги за період з 23 вересня 2010 року по лютий 2022 року на суму допомоги 11350,44 грн. та з 22 березня 2011 року по лютий 2022 року на суму допомоги 3595,44 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати", він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яке, з вини відповідача, фактично виконане 22.02.2022.

Ухвалою від 24.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що законодавчі підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні, оскільки в управлінні на протязі останніх років в кошторисних призначеннях відсутні кошти, які за своїм призначенням передбачають вказані в позовній заяві виплати. Судові рішення винесені на користь позивача виконувалися у відповідності до законодавства і відповідач не володіє інформацією щодо нарахувань по судових рішеннях, дати таких нарахувань. Відповідач вказує, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення допомоги носити разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених у статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Таким чином, вимога позивача нарахувати та виплатити відповідачем компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги за період з 23 вересня 2010 року по лютий 2022 року на суму допомоги 11350,44 грн та з 22 березня 2011 року по лютий 2022 року на суму допомоги 3595,44 грн є безпідставною. На підставі наведеного відповідач просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Постановами Сарненського районного суду Рівненської області від 27.07.2011 та від 22.08.2011 в справі № 1718/2-а-806/11, зміненими постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2012в справі № 1718/2-а-/806/11, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, за період з 23 вересня 2010 року по 27 липня 2011 року включно із урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаних судових рішень 22.02.2022 позивачу виплачено 11350,44 грн.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 14.05.2022, зміненою постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2012 в справі №1708/2-а-1935/11 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 40% мінімальної заробітної плати у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства за період з 22 березня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно врахуванням виплачених коштів.

На виконання вказаного судового рішення мені 22.02.2022 виплачено 3595,44 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Листом від 27.04.2022 відповідач повідомив позивача про те, що в управлінні на протязі останніх років в кошторисних призначеннях відсутні кошти, які за своїм призначенням передбачають вказані в позовній заяві виплати. Судові рішення винесені на користь позивача виконувалися у відповідності до законодавства і відповідач не володіє інформацією щодо нарахувань по судових рішеннях, дати таких нарахувань. Відповідач вказує, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення допомоги носити разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених у статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Надаючи правову спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статті 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10. 2018 у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Згідно із статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право на виплату компенсації за час затримки виконання судового рішення. За таких обставин, право на звернення за компенсацією позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі рішення суду.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.09.2019 у справі №522/2370/17.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

При цьому, право на саму компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в даному випадку, у позивача виникло з 23.09.2010, тобто з моменту коли відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату допомоги позивачу за рішеннями судів, які набрали законної сили, по дату фактичної виплати такої допомоги 22.02.2022; з 22.03.2011, з моменту коли відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату допомоги позивачу за рішеннями судів, які набрали законної сили, по дату фактичної виплати такої допомоги 22.02.2022.

При цьому, доводи відповідача, що перерахунок допомоги позивача на виконання судового рішення не є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку допомоги та відновлення прав позивача, порушених при виплаті соціальної допомоги у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 в справі № 521/940/17.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум допомоги відбулося у зв`язку з неправомірним нарахуванням допомоги ввдповідачем, тобто з вини органу, що її призначає і виплачує, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини допомоги, у зв`язку з порушенням строків її виплати.

А відтак, дії відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати доплати, є протиправними.

Щодо тверджень відповідача про те, що виплату суми заборгованості позивачу проведено відповідно до вимог Закону України Про гарантії держави з виконання судових рішень, яким передбачено інший механізм відшкодування Державною казначейською службою України коштів за рішенням суду, то суд зауважує, що спір у цій справі стосується нарахування компенсації на суму нарахованої, але несвоєчасно виплаченої соціальної допомоги, а тому спірні відносини не охоплюються дією зазначених нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків виплати такої допомоги, а також зобов`язання відповідача нарахувати позивачу згідно із Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 23.09.2010 по 22.02.2022 на суму допомоги 11350,44 грн та за період з 22.03.2011 по 22.02.2022 на суму допомоги 3595,44 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, судові витрати не підлягають розподілу на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумах 11350,44 грн та 3595,44 грн, які були виплачені у лютому 2022 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 23.09.2010 по 22.02.2022 на суму допомоги 11350,44 грн та за період з 22.03.2011 по 22.02.2022 на суму допомоги 3595,44 грн. згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул.Демократична, 46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34502. ЄДРПОУ/РНОКПП 03195398)

Повний текст рішення складений 09.02.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО