Справа № 694/2270/22
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/2270/22
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши в приміщенні Звенигородського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , електронна адреса відсутня) до Головного управління національної поліції у Київській області (адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, , тел. , електронна адреса: ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ст. л-нта поліції Бабак В.В. від 22 лютого 2022 року серії БАВ №640508, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням закрити на підставі п.1 ч. 1 ст..247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 лютого 2022 року постановою серії БАВ №640508 інспектора ВП №2 Обухівського РУП ст. л-нта поліції Бабак В.В. позивач, визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. При її складанні він присутній не був, а копію постанови отримав у Звенигородському ВДВС 29.11.2022 року. ОСОБА_1 не згідний з вищевказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як постанова була винесена незаконно, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що 23.02 2022 року в с. Росава Миронівського району він виїжджав із території заправки і в цей час був зупинений працівниками поліції, які потребували в нього документи, а потім відібрали посвідчення водія, пояснивши, що воно має ознаки підробки. На протязі 3 місяців до 25.05.2022 року позивач неодноразово телефонував слідчому Хоменку В. , щоб дізнатися результати розгляду справи щодо підробки посвідчення водія, хоча був впевнений, що воно не підроблене, так як отримав його на законних підставах. На його питання слідчий повідомляв, що посвідчення знаходиться на експертизі, а потім взагалі з ним не спілкувався, пояснивши, що результат буде йому надісланий поштою і щоб більше йому не телефонував. 21.10.2022 року ОСОБА_1 отримав простим листом копію постанови про відкриття виконавчого провадження, постановлену 26.09.2022 року Головним державним виконавцем Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області (Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Трамбовецьким М.М., з метою виконання постанови № БАБ 640508, виданої 23.02.2022 року ВП №2 Обухівського РУП. 25 жовтня 2022 року позивач звернувся з листом до начальника ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області з проханням вислати йому копію постанови № БАБ 640508, від 23.02.2022 року, а також копію рішення щодо перевірки його посвідчення водія, зареєстрованої в ЖЄО №717 від 23.02.2022 року та повернути вилучене посвідчення водія, але жодної відповіді не отримав. Також 25 жовтня 2022 року позивач звернувся зі скаргою до Головного державного виконавця Звенигородського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Трамбовецького М.М., в якій просив закрити провадження у справі та повернути постанову без виконання, оскільки пропущені строки пред`явлення її до виконання. 29 листопада 2022 року позивач отримав відповідь, що до ЗУ «Про виконавче провадження» внесені зміни, відповідно яких визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Також 29.11.2022 року виконавець надав позивачу копію супровідного листа та копію оскаржуваної постанови. З відмітки на супровідному листі вбачається, що оскаржувана постанова була направлена до відділу ДВС 08 липня 2022 року, тобто більш як через чотири місяці після її складання. В графі постанови про роз`яснення прав та в графі про отримання копії постанови відсутні підписи, а графа про дату направлення копії постанови правопорушнику взагалі не заповнена, що підтверджує факт, що копія постанови йому не направлялась. Вказує, що оскаржувана постанова не обґрунтована і не містить будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, які наводилися ним в свій захист. Отже, з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, позивач вважає, що позовні вимоги скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягають до задоволення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які він отримав, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23.02.2022 серії БАБ № 640508 позивача, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 23.02.2022 року о 00.00 год. на автодорозі м. Київ - м. Знам`янка не виконав вимогу дорожнього знаку «рух тільки праворуч» та здійснив поворот ліворуч. Вказана постанова взагалі не містить підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності та даних про надіслання її копії листом (а.с. 12).

Супровідним листом від 08.07.2022 року заступник начальника з превентивної діяльності ВП№2 Обухівського РУП направив постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для стягнення штрафу до Звенигородського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Вказана постанова надійшла до адресата 22.09.2022 року (а.с. 11).

21.10.2022 року позивач ОСОБА_3 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2022 року щодо виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення № БАБ640508 від 23.02.2022 року.

25.10.2022 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Головного державного виконавця Звенигородського ВДВС та просив закрити виконавче провадження в зв`язку з порушення строків пред`явлення постанови до виконання. Також просив надати копії документів, що стали підставою для відкриття провадження (а.с. 9).

Листом від 01.11.2022 року Начальник Звенигородського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області повідомив ОСОБА_4 , що підстав для відмовиу відкритті виконавчого провадження немає (а.с. 10).

Також 25.10.2022 року ОСОБА_3 направив до ВП№2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області заяву про направлення на його адресу копії постанови №БАБ 640508 від 23.02.2022 року, однак відповіді не отримав (а.с. 7).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст.222 КУпАП,органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Однак, судом встановлено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення взагалі відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи запис про відмову особи здійснити підпис (в графі роз`яснення прав та графі про отримання копії постанови). Також не заповнена графа про направлення копії постанови особі, що притягається до адмінвідповідальності, що підтверджує посилання позивача на те, що копія постанови йому не направлялась.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 23 лютого 2022 року він дійсно керував транспортним засобом, але жодних вимог Правил дорожнього руху він не порушував, докази вчинення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2022 року було відкрито провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу подати протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження відзив на позов та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення.

Однак правом на подання відзиву на позов відповідач як суб`єкт владних повноважень не скористався та доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду не надав, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 23 лютого 2022 року, він не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 23 лютого 2022 року було порушено вимоги Правил дорожнього руху, а саме що ОСОБА_1 здійснив поворот ліворуч, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову серії БАБ № 640508 від 23 лютого 2022 року.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 640508 від 23 лютого 2022 року підлягає закриттю, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.ова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6-10, 77, 122, 139, 241-246, 255, 257, 263, 286, 295 КАС України, ст.ст. 122, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , електронна адреса відсутня) до Головного управління національної поліції у Київській області (адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, , тел. , електронна адреса: ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ст. л-нта поліції Бабак В.В. серії БАБ №640508 від 23.02.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення підписано 09.02.2023

Суддя Д.І.Сакун