Справа № 711/6953/22
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6953/22
Провадження № 2-а/711/15/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

адвоката Бобер Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобер Денис Олександрович, до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Бобер Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2022 інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Кожиним Антоном Сергійовичем винесено постанову серії ЕАР №6276957 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно постанови 12.12.2022 о 13 год. 05 хв. у м. Черкаси по вул. Котовського, 172, пішохід ( ОСОБА_1 ) здійснив перехід проїзної частини на перехресті вул. Грушевського з вул. Добровольчих батальйонів на червоний заборонний сигнал світлофора сим порушив п. 4.9. ПДР України. Вважає вказану постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною та такою, що підлягає до скасування з мотивів відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП. Зазначає, що у постанові вказано, що до постанови додається відео з камери №475928, однак позивач стверджує, що про проведення відеофіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення йому працівники поліції не повідомляли. Крім того, виходячи з розташування працівників патрульної поліції на момент перетину проїзної частини останні не могли зафіксувати момент ніби то вчинення адміністративного правопорушення з застосуванням відеофіксації. Інших доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення в постанові не наведено. За таких обставин вчинення Позивачем адміністративного правопорушення слід вважати недоведеним, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. До того ж вказує, що у постанові наявні суперечності щодо місця вчинення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, так в постанові вказано, що правопорушення вчинено по вул. Котовського, одночасно вказано про перехід позивачем перехрестя вулиці Грушевського. Таким чином спірна постанова не містить однозначної інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням факту відсутності в м. Черкаси вул. Котовського. Також позивач заперечує сам факт вчинення ним адміністративного правопорушення в зв`язку з наступним. Так, дійсно 12.12.2022 він переходив дорогу на зазначеному перехресті, розпочавши рух пішоходним переходом на зелений колір світлофора він розраховував завершити маневр на дозволений сигнал світлофора. Разом з тим, враховуючи вік та швидкість руху позивача в процесі перетину перехрестя - після проходження ним лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків сигнал світлофора змінився на червоний. У відповідності до п. 4.9. ПДР України у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора. У таких місцях пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повин-ні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а у разі їх відсутності - на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху. Згідно з п. 18.2. ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Таким чином завершуючи перетин перехрестя позивач, як пішоход, мав перевагу над водіями транспортних засобів та мав право на завершення маневру, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного просить суд визнати протиправною і скасувати постанову від 12.12.2022 серії ЕАР №6276957 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 127 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. А також, стягнути з Департаменту патрульної поліції витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2022 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Зокрема, суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст.162 КАС України.
19.01.2023 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що 12.12.2022 близько 13:05 год. Інспектор 1 роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» у складі екіпажу №141 у разом з інспектором роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . В цей час поліцейські стали свідками того, як пішохід, яким виявився позивач, здійснив перехід проїзної частини на перехресті вул. Грушевського з вул. Добровольчих Батальйонів на заборонний «червоний» сигнал пішохідного світлофору, чим порушив п.4.9. ПДР України, а на їхнє зауваження відреагував агресією та нецензурною лайкою. Зупинивши позивача інспектор ОСОБА_2 , звертаючись до нього, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.127 КУпАП, на що позивач продовжив висловлюватись нецензурною лайкою та спробував зникнути з місця вчинення правопорушення. Надалі, інспектор згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» оголосив законні вимоги щодо пред`явлення документів. Після перевірки документів він згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час розгляду справи позивач факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечував, лише проявляв неповагу до поліцейських. Жодних письмових чи усних заяв та/або клопотань перед та під час розгляду справи від позивача не надходило. Розглянувши справу, інспектор виніс постанову серії ЕАР № 6276957 за ч. 1 ст. 127 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Інспектор ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення, від отримання копії якої останній відмовився. Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови. Тож, позовні вимоги не визнають та заперечують проти позову, оскільки працівники поліції діяли у відповідності до закону та стали свідками того, як позивач переходить проїзну частину на заборонний «червоний» сигнал пішохідного світлофора, тобто вчиняє правопорушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП. Вказані факти зафіксовано на відеозаписі «IMG_2022_12_12_13_05», здійсненому за допомогою службового відеореєстратора, який долучають до даного відзиву. На вказаному відео чітко видно, як позивач починає переходити проїзну частину саме на заборонний «червоний» сигнал світлофору, при тому що в цей час перед ним проїхало декілька автомобілів і своїми діями він наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху. Крім того, як зазначалося вище та підтверджується наданими відеодоказами, інспектор роз`яснив позивачеві права, відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, після чого жодних заяв та/або клопотань від позивача не надходило. Також у позивача було достатньо часу, щоб скористатися правовою допомогою, наприклад, зателефонувавши своєму адвокатові, проте він цього не зробив. Ніхто не перешкоджав йому у реалізації свого права, яким він добровільно не скористався. Законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, що узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 у справі №760/10640/18. Враховуючи викладене вище вважає, що інспектор діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування. А тому, просить у задоволенні позовних вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6276957 від 12.12.2022 відмовити повністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позвача адвокат Бобер Д.О. підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі на підставі доводів наведених у позові. Додатково повідомили, що у постанові про адміністративне правопорушення не вірно зазначено найменування вулиць, на яких ніби то вчинено правопорушення. Зауважили, що відеозапис є неповним та на ньому відсутній запис щодо зачитування вказаної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Представник віповідачів за довіреністю Котух М. В. в судовому засіданні запречував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі на підставі доводів, письмових та відео доказів, що містяться у матеріалах справи, вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності законною, правомірною та обгрунотованою. Пояснив, що у постанову деякі найменування вулиць заносяться вручну, а деякі відображаються автоматично, вважає, що ці дрібні недоліки не є підставою для скасування постанови. Також додав, що сам позивач на відеозаписі не заперечує факт перетину проїжджої частини на червоне світло світлофора.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 12.12.2022 поліцейським 1 роти інспектор роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАР № 6276957 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 127 КУпАП у розмірі 255 грн.
Крім того, у постанові зазаначено, що на підставі ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі непсплати порушником штрафу протягм 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 510 грн. До постанови додається відео з камери 475928.
Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 12.12.2022 о 13:05:47 у АДРЕСА_1 , пішохід ( ОСОБА_1 ) здійснив перехід проїзної частини на перехресті вул. Грушевського з вул. Добровольчих Батальйонів на червоний заборонений сигнал пішохідного світлофору, чим порушив п.4.9. ПДР України порушення пішоходами правил ПДР у місцях де є регулювальник або світлофор.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.9. ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.4.7. ПДР пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, утому числі підземних і наземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Згідно п. 4.9. ПДР, у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора.

У таких місцях пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повинні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протшежних напрямків, а у разі їх відсутності - на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху.

Відповідно до п.8.7. ПДР, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п.8.7.1. ПДР, у світлофорах з вертикальним розташуванням сигналів сигнал червоного кольору - зверху, зеленого - знизу.

Відповідно до п.8.7.3.а) та п.8.7.3.е) ПДР, зелений сигнал дозволяє рух, а червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За вчинення адміністративного правопорушення, склад якого полягає у непокорі пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху, передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.127 КУпАП.

На підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, представником відповідача разом із відзивом було надано DVD-диск із відеозаписами, зафіксованими службовим відеореєстратором та нагрудною камерою поліцейського 12.12.2022 щодо вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП.

У судовому засіданні оглянуто дані записи DVD, згідно яких чітко зафіксований перехід позивачем ОСОБА_1 проїзної частини на заборонений червоний сигнал світлофора, до того ж перехід ним розпочато та завершено теж саме на червоний сигнал світлофора.

Крім того, з відеозапису вбачається, що сам позивач в ході розглядлу справи про адміністративне правопорушення визнає, що переходив проїжджу частину дороги по пішохідному переходу на червоне світло, перед цим впевнившись у безпеці та відсутності транспортних засобів, що рухаються.

Нормативними положеннями ч.2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При дослідженні судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського від 12.12.2022 встановлено, що цим відеозаписом зафіксовано порядок розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 . Разом з тим, ані з вказаного відеозапису, ані зі змісту постанови серії ЕАР № 6276957 від 12.12.2022 судом не встановлено порушень процедури розгляду справи та складання вказаної постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Також судом встановлено та вказане зафіксовано у відео на наданому DVD-диску, що позивач ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови про адміністративне правопорушення, складеної відносно нього.

Приписами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Не заслуговують на увагу, посилання позивача щодо неправомірностя розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки з наданого диску з відеозаписом встановлено, що позивачу були розяснені його права, будь-яких клопотань заявлено не було.
Під час розгляду не знайшли свого підтвердження і твердження позивача про те, що закінчення маневру переходу супроводжувалося вже зеленим світлом, і транспортні засоби згідно п. 4.9 та п. 18.2 ПДР України повинні були дати йому дорогу, як пішоходу, який закінчує перехід проїзної частини, розпочавши його на дозволений сигнал світлофора, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що під час здійснення всього маневру переходу ОСОБА_1 сигнал світлофора мав забороняючий червноний колір.
Таким чином, у судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 ПДР України.
З огляду на зазначене, беручи до уваги, що постанова прийнята правомочним органом, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6276957 від 12.12.2022 слід залишити без змін, а позов - без задоволення.
Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС апеляційні скарги на судові рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 127 КУпАП, ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобер Денис Олександрович, до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: Н. М. Кондрацька