Справа № 631/189/22
Суддя: Мащенко С. В.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-адр/631/1/23
Справа 631/189/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Мащенко С. В.
секретаря судового засідання Дядик С. В.
розглянувши у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у адміністративній справі з єдиним унікальним № 631/189/22 (провадження № 2-а/631/6/22) за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення»,-
В провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебував позов ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення», в якому позивач просив визнати постанову (серії ЕАО № 5301661) від 10.02.2021 року, винесену поліцейським сержантом поліції Павлушиним С. А. УПП в Житомирській області, про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та скасувати її, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення(а. с. 2 6).
Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» задоволені. Постанову (серії ЕАО № 5301661) від 10.02.2022 року, винесену поліцейським 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Павлушиним С. А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок - скасовано(а. с. 66 - 75).

10 січня 2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , з якої вбачається, що заявник, посилаючись на приписи статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі, пов`язаних зі сплатою судового збору (а. с. 79).

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № ЕП-40/23-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/189/22 (провадження № 2-адр/631/1/23) та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. (а. с. 79, 80).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання й розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № ЕП-157/23-вх від 30.01.2023 року, з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ - у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце судового засідання й розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України,про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача свідчить його відповідна заява.

На підставі положень частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

Відтак, ознайомившись з доводами заявника, перевіривши їх та матеріали адміністративної справи, а також всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду заяви по суті та ухвалення додаткового рішення, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог,- суд вважає, що заву слід задовольнити та ухвалити додаткове рішення з наступних підстав.

Так, положеннями частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Проте, на підставі приписів частини 1 статті 252 цього ж кодексу, суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Крім того, з частини 3 вищевказаної норми процесуального права убачається, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому ж самому порядку, що й судове рішення, яке підлягає оскарженню.

Втім, пунктом 17постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» обумовлено, що додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, пунктом 10 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відтак, з матеріалів адміністративної справи з єдиним унікальним № 631/189/22 (провадження № 2-а/631/6/22) вбачається, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області, ухваленим 22.12.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» задоволені. Постанову (серії ЕАО № 5301661) від 10.02.2022 року, винесену поліцейським 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Павлушиним С. А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок - скасовано.

Втім, дійсно судом залишено поза увагою та не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі.

Приписи частин 1 та 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення.

Положеннями статті 1 наведеного вище законодавчого акту визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 зазначеного нормативно-правового документу, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України.

На підставі приписів підпункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

При цьому як роз`яснює абзац 2 частини 3 статті 6 цього закону, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із зазначеним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду у 2022 році та його позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, яка задоволена.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 2022 рік» № 928-IX від 02.12.2021 року, з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2481,00 гривень, а тому за подання до суду цього адміністративного позову ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 496,20 гривень, виходячи з розрахунку: 2481,00 гривень х 0,2 = 496,20 гривень.

На виконання вимог чинного законодавства позивач додав документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: квитанцію № 0.0..1 від 16.02.2022 року, видану АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 351553), про сплату судового збору в розмірі 496,20 гривень (а. с. 1).

Положення частинна 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на таке та беручи до уваги той факт, що Нововодолазький районний суд Харківської області, ухвалюючи 22.12.2022 року рішення в межах справи з єдиним унікальним № 631/189/22 (провадження № 2-а/631/6/22) за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» не вирішив питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд вважає за можливе та необхідне задовольнити заяву позивача та ухвалити додаткове рішення в частині питання про судові витрати шляхом стягнення на користь позивача судового збору в розмірі 496,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтями 1, 3, 4 і 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями); статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-IX від 14.11.2019 року (із змінами та доповненнями); постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», та статтями 2, 8, 9, 12, 73, 77, 78, 132, 139, 143, 242, 246, 252, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-ІV від 06.07.2005 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у адміністративній справі з єдиним унікальним № 631/189/22 (провадження № 2-а/631/6/22) за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі з єдиним унікальним № 631/189/22 (провадження № 2-а/631/6/22) за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення».

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України (серія НОМЕР_2 );

Відповідач: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження (вулиця Старий Бульвар, будинок № 5/37, місто Житомир, 10008), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (40108625).

Скорочене рішення було ухвалено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повне рішення складено з урахуванням приписів частини 3 статті 124 Цивільного процесуального кодексу України за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 09 лютого 2023 року.

Суддя С. В. Мащенко