Справа № 160/17058/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що в облікових картках платника податків АТ «Криворізька теплоцентраль» рахується податковий борг в загальній сумі 68229010,43 грн., який утворився в наслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань, пені тощо. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 21.11.2022 р., в якому останній проти позову заперечує та просить в позові відмовити з наступних підстав.
Відповідач вказує на те, що позивачем пропущена строк звернення до суду, вказує на те, що первісні податкові вимоги були виписані та направлені боржнику внаслідок виникнення заборгованості з податку на прибуток, вказану заборгованість перед бюджетом відповідачем погашено, отже зазначені податкові вимоги є відкликаними, нових вимог Товариство не отримувало, що свідчить про порушення податковим органом порядку стягнення податкового боргу. Відповідач зазначає, що частина суми податкового боргу є такою, що вже стягнення за іншим судовим провадженням, а отже не може бути двічі підлягати стягненню.
На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Позивачем 08.12.2022 надіслано відповідь на відзив в якому на спростування заперечень відповідача, вказує, що звернувся до суду в межах строку передбаченого Податковим кодексом України - 1095 днів, вказує на те, що податкова вимога виписується за наявності податкового боргу, і в разі збільшення суми податкового боргу нова податкова вимога не формується, при цьому до уваги береться вся сума податкового боргу, а не якоїсь її частини. З приводу подвійного стягнення податковий орган зазначає, що вказана сума є недоїмкою та пенею нарахованою на розстрочену заборгованість, що є новою сумою, яка включена в сукупну масу податкового боргу, а не частиною вже стягнутої заборгованості.
13.12.2022 р. представником позивача подано відповідь на відзив, в тексті якого останній зазначає, що податковий борг в загальній сумі 68229010,43 грн. не сплачений. На підставі означеного, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В зв`язку з виникненням податкового боргу податковим органом за місцем обліку АТ «Криворізька теплоцентраль» було сформовано податкові вимоги: перша №1/60 від 24.10.2001 року на суму 412333,068 грн. (отримана особисто головним бухгалтером підприємства Махнік С.В.), друга №2/162 від 24.11.2001 року на суму 951096,23 грн.,(отримана особисто бухгалтером підприємства Волянською Т.А.).
Загальна сума податкового боргу перед бюджетом АТ «Криворізька теплоцентраль» складає 68 229 010,43 гривень, в тому числі по: по податку на прибуток 68 229 010,43 грн. (недоїмка 16 735 877,08 грн., пеня 51 425 356,41 грн., відсотки по розстрочці в ІКП 67 776,22 грн.).
Будь-яких доказів сплати податкового боргу у визначеній сумі відповідачем на момент розгляду і вирішення даної справи до суду не надано.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У силу пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20, ст.41 Податкового кодексу України(далі -ПК України), контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, якій має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковим боргом визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Відповідно до п.31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, сума податкового боргу відповідачем у встановлений податковим законодавством строки не сплачена.
Пунктом59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, відповідно до п.59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Аналіз вказаної норми свідчить про відсутність обов`язку в контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.
Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення.
Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.
При цьому, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
У такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує на те, що податкові вимоги № 1/60 від 24.10.2001 та № 2/162 від 24.11.2001 сформовані у зв`язку з виникненням податкового боргу з платежу за кодом бюджетної класифікації 14010100, тобто з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Повне погашення податкового боргу з податку на додану вартість відбулось 21.02.2022, отже на думку відповідача дані податкові вимоги є відкликаними.
Суд вважає безпідставними вказані посилання відповідача, оскільки вищезазначена сума погашеного податкового боргу не входить до суми боргу, вимоги про стягнення якого є предметом цього позову.
Крім того, матеріалами справи не містять доказів, що з моменту направлення податкових вимог до моменту звернення податкового органу до суду з даним позовом податковий борг відповідача зменшувався до нуля. Як зазначено вище, податкова вимога формується та направляється платнику податків на всю суму податкового боргу. Законодавством не передбачено формування окремих податкових вимог на кожний вид податку.
Щодо стягнення суми недоїмки та пені. Відповідач вказує на те, що суми недоїмки 16 735 877,08 грн. та відсотків 67 776,22 грн. утворилась внаслідок непогашення сум вже стягнутих за судовим рішеннями, а саме:
- 8 866 918,68 грн. - недоїмка, стягнута за судовим рішенням у справі № 804/692/13-а, виконання якого було розстрочено.
Розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу, відповідно до п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України, є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.
Тобто, розстрочення (відстрочення) податкового боргу здійснюється виключно на платній основі, а плата (проценти) дорівнюють саме розміру пені, визначеному п.129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.
Таким чином, оскільки, розстрочення сплати податкового боргу є платним, то за розстрочення, що передбачене ст.100 Податкового кодексу України платою є проценти, що дорівнюють розміру пені, розмір якої визначено п.129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, а за розстроченням сплати податкового боргу за судовим рішенням - пені, розмір якої визначено п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.
Верховним Суд зазначає, що постановлення судом ухвал про розстрочення сплати податкового боргу не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді його несплати і таке правопорушенням триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.
Відповідно до графіку погашення розстрочених сум заборгованостей від 16.03.2012 року було затверджено розстрочення строком на 5 років, щомісячна сплата по основному платежу (код бюджетної класифікації - 14010100) за основним платежем - 192 919,81 грн., основним платежем за актом перевірки - 2 274,50 грн., штрафні санкції - 1 137,25 грн., пеня - 1805,76. (За кодом бюджетної класифікації - 11020100), за основним платежем - 392 327,62, за основним платежем за актом перевірки - 1 005,92 грн., штрафні санкції - 1137,25 грн., пеня - 1 805,76 грн.
Відповідно до ІКП у АТ «Криворізька теплоцентраль» рахується 7 868 958,40 грн. - недоїмки та 67 776,22 - відсотків по розстрочці.
Згідно Графіку погашення розстрочених сум заборгованостей №4 від 12.05.2013 на підставі Ухвали суду від 22.04.2013 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу у справі №804/692/13-а на загальну суму 11 427 553,79 грн, а саме: нараховано платежу ІКП 8 866 918,68грн., нараховано пені ІКП 2 560 635,11грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2013 року у справі №804/692/13-а було розстрочено на 36 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі починаючи з 01.01.2017 року виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 року по справі №804/692/13-а, яким позовну заяву Криворізької північної міжрайонної ДПІ про стягнення податкового боргу - було задоволено.
На виконання ухвали суду було складено графік погашення розстрочених сум заборгованостей.
Відповідно до графіку погашення розстрочених сум заборгованостей №4 від 27.05.2013 року було затверджено розстрочення строком на 3 роки, щомісячна сплата по основному платежу (код бюджетної класифікації -11020100) - 450 073 28 грн.
Термін дії розстрочення відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2013 про справі №804/692/13-а сплив 16.12.2019.
Відповідно до ІКП у АТ «Криворізька теплоцентраль» рахується 8 866 918,68 грн. - недоїмки.
Отже, спірна сума недоїмки та процентів за відсотків по розстрочці не є частиною стягнутого за судовими рішеннями сум податкового боргу, а є нарахованими процентами за невиконання зобов`язань по розстроченню сплати податкового боргу, які було покладено в сукупну суму наявного податкового боргу, що обліковується в ІКП платника податків.
Стосовно нарахування пені після 01.03.2020, відповідач вказує, що нарахування такої пені протягом строку дії ковідного карантину суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.
З даного приводу суд зазначає наступне. Законом України від 17.03.2020 року №533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19)», набрав чинності 18.03.2020 року.
Відповідно ДО підпункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень податкового кодексу України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;
відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;
обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного
порушення нарахування, декларування та вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
З підпункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX перехідних положень Пола і нової о кодексу/країни вбачається, що пеня не нараховується за порушення законодавства вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно).
Порушення податкового законодавства, що виявилось у своєчасній та добровільній несплаті узгоджених податкових зобов`язань, що призвели до появи податкового боргу, є триваючим та виникло задовго до 01.03.2020, отже нарахування пені на дане порушення не суперечить приписам ковідного мораторію.
Стосовно строку звернення до суду. Згідно до позиції відповідача дата останньої операції на рахунках позивача, що мала вплив на зміну податкового боргу відбулась 26.08.2021, й відповідно до від цієї дати повинен відраховуватись тримісячний строк звернення до суду, визначений ст. 122 КАС України.
Суд критично ставиться до тверджень відповідача з огляду на наступне.
Так, у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
Згідно п.4 ст.102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки встановлюються до повного погашення такого платежу або визнання боргу безнадійним.
Отже, строк звернення до суду щодо стягнення податкового боргу у 1095 календарних днів з дня його виникнення є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про стягнення податкового боргу.
Відповідно до абз.4, п.2 ст.52 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, перебіг строку давності, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України (1095 календарних днів) було зупинено. Таким чином, позивачем не було пропущено строку на звернення де адміністративною суду.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що на момент розгляду справи у судовому порядку, податковий борг відповідачем не погашений, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення позовних вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
На підставі наведеного, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення з АТ «Криворізька теплоцентраль» податкового боргу в сумі 68 229010,43 грн. до бюджету.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відтак, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова