Справа № 585/20/23
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/20/23
Номер провадження 2-а/585/20/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ГАБІ № 902477 від 14 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Роменського міськрайонного суду Сумської області з даним адміністративним позовом, в якому просить поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови серії ГАБІ № 902477 про справі про адміністративне правопорушення від 14.08.2022 р.; визнати протиправною та скасувати вказану постанову, якою її визнано виною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 14.08.2022 року інспектором СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Терновим С.В. винесена оскаржувана постанова, в якій зазначено, що 14.08.2022 р. о 18:46 год. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , здійснила телефонний дзвінок на лінію 102 та повідомила про завідомо неправдивий виклик, а саме про домашнє насильство, яке насправді не було. Оскаржувана постанова ГАБІ № 902477 від 14.08.2022 р. в справі про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки винесена з грубими порушеннями матеріального та процесуального права, а саме: висновок інспектора Тернова С.В. про вчинення нею адміністративного правопорушення нічим не обґрунтований, в постанові не зазначено на підставі яких доказів інспектор дійшов висновку про вчинення нею адміністративного правопорушення та що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення ГАБІ № 902477 від 14.08.2022 р. у відповідача були відсутні будь-які докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Крім того, в постанові зазначено, що вона відмовилась від отримання постанови, але в той же час в постанові відсутні підписи свідків, які б підтвердили цю обставину. Про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо від Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та повідомленням від 14.11.2022 р. за №44418 їй було направлено копію постанови, яке вона отримала 14.12.2022 р., що підтверджується довідкою ВПЗ Ромни від 26.12.2022 р. Закінчення строку на оскарження постанови ГАБІ № 902477 від 14.08.2022 р. по справі про адміністративне правопорушення припало на 25.12.2022 р., який є неробочим днем, а наступним після нього робочий день є 26.12.2022 р. Проте на всій території України введено воєнний стан і внаслідок аварійних відключень електроенергії, пов`язаних з воєнним діями, вона не змогла своєчасно звернутися до суду з зазначеним позовом, оскільки були різні графіки відключення світла: +2/-2; +2/-4, -4/+2, а крім того були ще й аварійні відключення електроенергії і не можливо було передбачити на який термін вимкнули світло і коли воно з`явиться. Верховний Суд в повідомленні про Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зазначив, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. За таких обставин нею з поважних причин пропущений процесуальний строк, встановлений законом. Тому просила поновити строк на скарження, визнати протиправною та скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити.

Ухвалою від 01 лютого 2023 року відкрито спрощене провадження по справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзиву проти позову суду не подав.

Сторони повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні чи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до суду не подали.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ГАБІ № 902477 від 14.08.2022 року, винесеною інспектором СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Терновим С.В., було визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень за те, що 14.08.2022 р. о 18:46 год. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , здійснила телефонний дзвінок на лінію «102» та повідомила про завідомо неправдивий виклик, а саме про домашнє насильство, якого саме не було(а.с. 3).

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач заперечила свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, жодного іншого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем по справі не надано.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи, що відповідачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною оскаржувану постанову, то у цій частині позову слід відмовити, оскільки згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України суд такими повноваженнями не наділений.

Строк на звернення до суду з адміністративним позовом необхідно поновити позивачу у зв`язку з тим, що він був пропущений внаслідок обставин, викликаних воєнним станом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ГАБІ № 902477 від 14 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення.

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ГАБІ № 902477 від 14 серпня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ