Справа № 140/4239/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/4239/22 пров. № А/857/14448/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Онишкевича Т.В.,

Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Сорока Ю.Ю.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м.Луцьк 13 вересня 2022 року у справі № 140/4239/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

09.06.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (далі Товариство) звернулось в суд з позовом до Львівської митниці, просило визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700216/2 від 08 грудня 2021 року, №UA209000/2021/700217/2 від 08 грудня 2021 року, №UA209000/2021/700218/2 від 08 грудня 2021 року, №UA209000/2021/700219/2 від 08 грудня 2021 року, №UA209000/2021/700220/2 від 08 грудня 2021 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на відсутність будь-яких розбіжностей у поданих документах митним органом було сформовано повідомлення декларанту, в якому вимагались додаткові документи для підтвердження митної вартості. Суд першої інстанції вказав, що при ввезенні ТОВАРУ №2, ТОВАРУ №3, ТОВАРУ №4 на митну територію застосовувались умови поставки Інкотермс-CPT, а тому до митного оформлення не передбачається надання будь-яких документів, які б підтверджували вартість транспортування. Суд першої інстанції зазначив, що до ввезення ТОВАРУ№1 застосовувались умови EXW Інкотермс 2010, для підтвердження транспортних витрат зі сторони позивача долучався рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг №0713-В/EL/2021 від 07 грудня 2021, договір-заявка №0713-В, довідка про транспортні витрати. Суд першої інстанції вказав, що підприємство «FHUP DARIUSZ MASTEJ» є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням позивача та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, що і було зроблено, шляхом залучення іноземного перевізника «FREEZER IMPORT EXPORT». Суд першої інстанції також вказав, що документи, що підтверджують взаємовідносини ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» та перевізника надавалися до митного оформлення. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки страхування не проводилось, надавати будь-які документи не було необхідності. Суд першої інстанції зазначив, що відображена у прайс-листі вартість товарів, в повній мірі відповідає тій вартості, що визначена у рахунках-фактурах щодо кожної поставки, тоді як митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, виданого саме експортером, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданих до митного оформлення рахунках-фактурах. Щодо надання висновків про вартісні характеристики товарів, суд першої інстанції погодився з твердженням представника позивача, що вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, тобто невідповідності відсутні, а тому звертатися до експерта-оцінювача немає ніяких підстав, оскільки в першу чергу це право, а не обов`язок декларанта. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості були прийняті з підстав не підтвердження документально та не можливості обчислення відомостей щодо складових митної вартості. Скаржник вказує, що документи подані Товариством до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості ввезеного товару. Скаржник зазначає, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на м`ясну продукцію, а також МД від 25.11.2021 №UA205140/2021/97795, від 08.11.2021 №UA205140/2021/86536 та від 22.11.2021 №UA209140/2021/120224. Скаржник вказує, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості містять причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи надання яких може усунути сумнів у їх достовірності, а також містить джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості. Скаржник також вказує, що позивачем не надано до митного оформлення основний документ, що підтверджує митну вартість - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а поданий контракт передбачав передоплату за товар, що викликає сумнів у тому, що така вартість підлягає сплаті. Крім того, зазначає, що з наданого позивачем розрахунку сум гонорару за професійну правничу допомогу вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є видом правової допомоги; не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків.

Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що аргументи апеляційної скарги є необґрунтованими, тоді як судом першої інстанції встановлено всі обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 з метою декларування товарів, а саме: Товар №1 «Половини туш свійських свиней охолоджені, зі шкірою, без голови, внутрішніх органів, хвоста, ратиць, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ, вагою 19932,00 кг.»; Товар №2 «Сало бокове свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки та приправ, без харчової обробки та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20303,56 кг.»; Товар №3 «Сало бокове свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки , без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 19976,22 кг.»; Товар №4 «Сало хребтове свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, тез теплової кулінарної обробки та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20000,00 кг.»; Товар №5 «М`ясо свійських свиней морожене (окіст, шинка) без кості, обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки, придатне для споживання людиною, вагою 19843,00 кг.» подало на митний пост Львівської митниці митні декларації (МД), що відповідно до положень ст. 264 Митного кодексу України зареєстровані за №UA209160/2021/015211 від 08 грудня 2021 року, №UA209160/2021/015218 від 08 грудня 2021 року, №UA209160/2021/015219 від 08 грудня 2021 року, №UA209160/2021/015212 від 08 грудня 2021 року, №UA209160/2021/015217від 08 грудня 2021 року.

Вказані Товари ввезені на підставі зовнішньоекономічних контрактів: №29882021 від 29 вересня 2021 року, укладених між компанією ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» та експортером компанією «POL-EXPORT»; №29112021 від 29 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» та компанією-експортером «LOVENFOSSE»; №28102021 від 28 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» та компанією-експортером «EXPORTSLACHTHUIS DE COSTER».

За умовами зазначених контрактів, зокрема, розділу №1 поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах EXW, FCA, CPT, CIP. У Контрактах вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсах на кожну партію товару.

У зв`язку із встановленими неточностями та з ненаданням додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинами 2-4 статті 53 Митного кодексу України, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів: - від 08.12.2021 №UA209000/2021/700216/2 митну вартість товару визначено на рівні - 1,75 дол. США за кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували ціни надані в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, а також МД від 22.11.2021 №UA209140/2021/120224; - від 08.12.2021 №UA209000/2021/7002016/2 митну вартість товару визначено на рівні - 1,00 дол. США за кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на м`ясну продукцію, а також 25.11.2021 №UA205140/2021/97795; - від 08.12.2021 № UA209000/2021/700218/2 митну вартість товару визначено на рівні 1,00 дол. США за кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на м`ясну продукцію, а також 25.11.2021 №UA205140/2021/97795; - від 08.12.2021 №UA209000/2021/700219/2 митну вартість товару визначено на рівні 1,00 дол. США за кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на м`ясну продукцію, а також 25.11.2021 №UA205140/2021/97795; - від 08.12.2021 №UA209000/2021/700220/2 митну вартість товару визначено на рівні 2,60 дол. США за кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на м`ясну продукцію, а також МД від 08.11.2021 №UA205140/2021/86536.

Вважаючи, що митним органом протиправно визначено митну вартість ввезених товарів, Товариство звернулось з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 1, 2 статі 51 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що митна вартість ввезеного товару визначена позивачем за першим методом - ціною договору.

У відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі митним органом зазначено, що під час здійснення митного контролю рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/700216/2 від 08.12.2021 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 08.12.2021 №UA209160/2021/015211) виносились на товар «Половини туш свійських свиней охолоджені, зі шкірою». Умови поставки EXW- BE- Aubel. Виробником товару заявлено «LOVENFOSSE SA», країна виробництва Бельгія. Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що містилася у наданих до митного оформлення документах та за результатами опрацювання встановлено наступне:

- для підтвердження витрат на навантаження, транспортування та експедирування товару декларантом надано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 07.12.2021 № 0713-B/EL/2021, у якому відсутні відомості про вартість навантаження, експедиційні послуги та вартість страхування, а вказано лише загальну суму транспортування, без розподілу на вартість перевезення до та після ввезення товару на митну територію України. Даний рахунок та договір про перевезення від 02.12.2021 Договір-заявка № 0317-B, видані та завірені підприємством перевізником «FHUP DARIUSZ MASTEJ», але у автотранспортній накладній CMR від 03.12.2021 № B № 510015 J у відповідних графах перевізником зазначено підприємство «FREEZER Import eksport»;

- зовнішньоекономічним договором від 29.11.2021 № 29112021 розділом 1. «Предмет контракту» передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору, у розділі 2. договору визначено що у такому Інвойсі сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не подавався. Розділом 6. даного договору передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах згідно Проформи-інвойсу (до митного оформлення не подано). Розділом 2. передбачено, що ціна на товар включає в себе: вартість упаковки, маркування, страхування і навантаження товару на транспортний засіб, однак в інвойсі від 03.12.2021р. № VF/21/805920 такі складові ціни не зазначено.

Митний орган зазначає, що у поданому інвойсі відсутні відомості щодо місця поставки товару, та реквізитів зовнішньоекономічного договору. До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ, хоча в інвойсі від 03.12.2021 № VF/21/805920 зазначено: Expiry date 03/12/2021 (закінчення терміну 03/12/2021).

Прайс-лист від 29.11.2021 №б/н, поданий до митної декларації, містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант).

В міжнародному ветеринарному сертифікаті від 03.12.2021 № BE/EX/LIE/2021/5388 0036 митним органом виявлено розбіжності у відомостях про одержувача, а саме заявлено «SPE WINTER… Lutsk», що не відповідає відомостям заявленим до митного оформлення та інших документах (сертифікат якості, контракт, копія МД країни відправлення, рахунок-фактура) - ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС», Україна, 04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501».

Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/700217/2 від 08.12.2021 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 08.12.2021 №UA209160/2021/015218) до митного оформлення заявлено товар «Tluszcz wieprzowy mrozony - Сало свиняче бокове заморожене» за ціною 0,51 Євро за кг, на умовах поставки CPT- UA- Луцьк. Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах.

За результатами опрацювання встановлено наступне:

- у поданій до митного оформлення автотранспортній накладній СМR від 06.12.2021 №б/н відсутні відомості у графах 14 (умови поставки) та 21, а у графі 22 відсутній підпис відправника товару, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева,19травня 1956) та Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V.

- також у даному документі виявлено розбіжності щодо заявленого місця призначення товару, а саме згідно графи 3. місце призначення м.Київ, Україна, всупереч заявленому до митного оформлення м.Луцьк, Україна;

- відомості про відправника товару не відповідають відомостям у міжнародному ветеринарному сертифікаті № 231574922 від 06.12.2021 та сертифікаті якості від 06.12.2021, де вантажовідправником зазначено «Vion Food International B.V., Boseind 10, 5281 RM Boxtel, the Netherlands»;

- за умовами зовнішньоекономічного договору від 29.09.2021 № 29882021 розділом 1. Предмет контракту. передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору обумовлено, що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався;

- розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару; Т

- розділами 5 та 6 зовнішньоекономічного договору передбачено що оплата здійснюється на умовах зазначених в Проформах-інвойсах, але такі документи не надано, а у рахунку-фактурі від 07.12.2021 № PL/050606979/2021-034/0806 відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати товару;

- прайс-лист від 08.11.2021 №б/н, містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару «Vion Boxtel B.V.», а відправником «Pol-Export» ОСОБА_2 , та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант);

- документ поданий за кодом 9610 копія митної декларації країни відправлення від 07.12.2021р. № MRN 21PL301010E1394080 виданий не у країні відправлення Нідерландах, а у Польщі;

- документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT IE599 до митного оформлення не надавався.

Рішення про коригування митної вартості № UA209000/2021/700218/2 від 08.12.2021 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 08.12.2021 №UA209160/2021/015219) до митного оформлення заявлено товар «Tluszcz wieprzowy mrozony - Сало свиняче бокове заморожене» за ціною 0,51 Євро за кг, на умовах поставки CPT- UA- Луцьк.

Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах, та встановлено наступне:

- у графі 1 СМR від 05.12.2021 № б/н відправником товару зазначено «POL-EXPORT Jaroslaw Roszczenko», проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «Biuro Handlowe HAND-FOOD», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди.

У поданій до митного оформлення CMR містяться розбіжності у відомостях графи 4 (місце завантаження) «Asten, Netherlands 03.12.2021» та графою 21 «Місце складання» - «Zamosc, 2021-12-05», у графі 3 зазначено місце призначення «Луцьк, Україна», натомість у міжнародному ветеринарному сертифікаті № 231503582 від 03.12.2021 - місцем призначення товару вказано «м. Київ, Україна», що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева,19травня 1956) та Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V;

- відомості про відправника товару не відповідають відомостям у міжнародному ветеринарному сертифікаті № 231503582 від 03.12.2021 та сертифікаті якості від 03.12.2021, де вантажовідправником зазначено «Vion Food International B.V., Boseind 10, 5281 RM Boxtel, the Netherlands».;

- за умовами зовнішньоекономічного договору від 29.09.2021 № 29882021 розділом 1. Предмет контракту. передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору обумовлено, що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався;

- розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару;

- розділами 5 та 6 зовнішньоекономічного договору передбачено що оплата здійснюється на умовах зазначених в Проформах-інвойсах, але такі документи не надано, а у рахунку-фактурі від 03.12.2021 № PL/050606979/2021-034/0795 відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати товару;

- прайс-лист від 08.11.2021 №б/н, містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документ та за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару «Vion Boxtel B.V.», а відправником «Pol-Export» ОСОБА_2 , та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант);

- документ поданий за кодом 9610 копія митної декларації країни відправлення від 05.12.2021 № MRN 21PL301010E1385665 виданий не у країні відправлення Нідерландах, а у Польщі;

- документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT IE599 містить інформацію ідентичну поданій до митного оформлення MRN від 05.12.2021, виданий у республіці Польща.

Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/700219/2 від 08.12.2021 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 08.12.2021 №UA209160/2021/015212) виносились на товар «Сало хребтове свинне морожене» за ціною 0,51 Євро за кг, на умовах поставки CPT- UA- Луцьк.

Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах, за результатами опрацювання встановлено наступне:

- у автотранспортній накладній СМR від 03.12.2021 №002321 відсутні відомості у графах 5 (реквізити товаросупровідних документів), 14 (умови поставки), а у графі 22 відсутній штамп відправника товару, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева,19травня 1956) та Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V;

- відомості про місце поставки товару не відповідають відомостям у міжнародному ветеринарному сертифікаті № FR від 03.12.2021р. де зазначено «Країна та місце призначення Київ, Україна»;

- за умовами зовнішньоекономічного договору від 29.09.2021 № 29882021 розділом 1. Предмет контракту. передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору обумовлено, що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.07.2022 14 вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався;

- розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару;

- розділами 5 та 6 зовнішньоекономічного договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах зазначених в Проформах-інвойсах, але такі документи не надано, а у рахунку-фактурі від 06.12.2021 № PL/050606979/2021-034/0799 відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати товару;

- прайс-лист від 08.11.2021 №б/н, містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару «Supergel 28.», а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант);

- документ поданий за кодом 9610 копія митної декларації країни відправлення від 07.12.2021 № MRN 21PL301010E1394344 виданий не у країні відправлення Франції, а у Польщі;

- документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT IE599 містить інформацію ідентичну поданій до митного оформлення MRN від 07.12.2021р., виданий у республіці Польща.

Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/700220/2 від 08.12.2021 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 08.12.2021 №UA209160/2021/015217) виносились на товар «Ham 4D frozen - Окіст без кістки свинячий заморожений» за ціною 1,75 Євро за кг на умовах поставки FCA- BE-Ruiselede.

Під час здійснення митного контролю митним органом опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах та встановлено наступне:

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.12.2021 № 0714-B/EL/2021, та договір про перевезення від 02.12.2021 № Договір-заявка № 0714-B не містять відомості про такі витрати, а саме відомості про страхування та експедиційні витрати. У даних документах зазначено лише загальну вартість транспортування без розподілу на витрати до та після місця ввезення на митну територію України. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (транспортування та страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Зазначені документи завірені штампом перевізника «MASTEJ DARIUSZ», однак в автотранспортній накладній CMR від 03.12.2021 № B № T 67258000 у графах 5 і 15 (перевізник) внесено штамп суб`єкта «BRALEKS Sp. Z o.o.»;

- у поданій до митного оформлення CMR від 03.12.2021 № B № T 67258000 відсутні відомості про документи (графа 11), та умови поставки товару (графа 13), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева,19травня 1956) та Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V;

- за умовами зовнішньоекономічного договору від 28.10.2021 № 28102021 розділом 1. «Предмет контракту» передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору також визначено що у такому Інвойсі Сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. До митного оформлення такий Інвойс не подавався;

- розділом 1. даного договору передбачено, що партії товару поставляються на умовах згідно Проформи-інвойсу (до митного оформлення не подано);

- розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару;

- розділами 5 та 6 зовнішньоекономічного договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах зазначених в Проформах-інвойсах, але такі документи до митного оформлення не подано;

- у рахунку-фактурі від 03.12.2021 № v2 21212006 відсутні реквізити зовнішньоекономічної угоди, згідно з умовами якої імпортується оцінюваний товар. До митного оформлення не подано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ, хоча у даному рахунку зазначено термін «prepayment» передоплата;

- прайс-лист від 24.10.2021 №б/н, містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант);

- в копії митної декларації країни відправлення від 03.12.2021р. № MRN 21BEE723 вартість товару в Євро не відповідає вартості у рахунку-фактурі (інвойсі);

- документ Komunikat IE599 підтвердження вивозу до митного оформлення не надавався.

Скаржник зазначає, що вказане в своїй сукупності мало наслідком виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу у правильності визначення митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Окрім того суд апеляційної інстанції зауважує, що зі змісту приписів розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б)встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16), від 15 лютого 2022 року (справа № 826/12901/17).

Так, зважаючи на те, що документи, які були подані до митного оформлення містили розбіжності та не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості ввезених товарів та відповідно до вимог частин 2-3 статті 53 МК України декларанту за вищевказаними митними деклараціями надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, а саме:

- додатки (Інвойс, Рахунок-проформу) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено,

- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні);

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг));

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Долученими до матеріалів справи копіями документів підтверджено зазначені митним органом розбіжності та неточності у наданих Товариством документах.

Не погоджуючись з запереченнями та твердженнями митного органу, Товариство зазначає, що при ввезенні ТОВАРУ№2, ТОВАРУ №3, ТОВАРУ №4, на митну територію застосовувались умови поставки Інкотермс CPT, а тому до митного оформлення не передбачається надання будь-яких документів, які б підтверджували вартість транспортування, умови доставки чітко відображаються і в оформленій митній декларації, зокрема у графі № 20. Вказує, що оскільки страхування не проводилось, надавати будь-які документи не було необхідності. Товариство зазначає, що ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» може нести відповідальність за ввезений товар виключно після отримання його у місті Луцьку, адже умови поставки CPT покладають усі ризики та відповідальність на продавця (експортера) товару до моменту поставки в місце призначення.

Крім того, позивача вказує, що ввезення ТОВАРУ№1 то застосовувались умови EXW Інкотермс 2010 - розшифровка «Ex Works» named place - перекладається «Франко завод», для підтвердження транспортних витрат зі сторони позивача долучався рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг №0713-В/EL/2021 від 07 грудня 2021, договір-заявка0713-В, довідка про транспортні витрати. Вказує, що підприємство «FHUP DARIUSZ MASTEJ» є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням та за рахунок Товариства виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, що і було зроблено, шляхом залучення іноземного перевізника FREEZER IMPORT EXPORT.

Щодо ТОВАРУ №5, то Товариство вказує, що такий ввозився на митну територію України в адресу компанії ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» на умовах ІНКОТЕРМС FCA, документи, що підтверджують взаємовідносини ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (ПОЗИВАЧА) та перевізника надавалися до митного оформлення, а саме: Рахунок-фактура №0714-В/EL/2021 від 08.12.2021 року про надання транспортно-експедиційних послуг, довідка про транспортні витрати від 08 грудня 2021 року, договір-заявка №0714-В. Зазначає, що підприємство «FHUP DARIUSZ MASTEJ» є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням та за рахунок Товариства виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, що і було зроблено, шляхом залучення іноземного перевізника BRALEKS SP.Z.O.O.

Зважаючи на викладене та у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України, враховуючи неподання Товариством (уповноваженою особою) документів згідно з переліком, заявлена митна вартість не була визнана.

На переконання суду апеляційної інстанції, системний аналіз наданих Товариством копій документів та пояснень, а також норм чинного законодавства, вказує на те, що надані Товариством документи в своїй сукупності не підтверджували складові митної вартості ввезеного товару, а виявлені митним органом під час митного оформлення ввезеного товару розбіжності іншими документами, які зазначались митним органом у повідомлені згідно вимог частин 2-3 статті 53 МК України на підтвердження митної вартості, не були надані.

Суд апеляційної інстанції враховує, що рахунок-фактура - це комерційний документ, який відображає продаж товару або надання певної послуги. Рахунок-фактура є підтвердженням будь-якої комерційної операції. Оскільки рахунок-фактури повинен містити перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити, то виявлені митним органом недоліки заповнення такого, на переконання суду апеляційної інстанції, є підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення заявленої митної вартості ввезеного Товару.

Щодо аргументів Товариства про те, що всі обов`язки по завантаженню товару покладаються на продавця, тобто компанія-продавець вправі сама вирішувати яким чином, в який спосіб буде здійснюватися завантаження товару, чи зі складу виробника, чи з власного складу, тощо, то такі належними та допустимими доказами не підтвердженні, відповідна інформація у наданих Товариством документах відсутня.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що статтею 57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Митним органом в оскаржуваних рішенням про коригування митної вартості товарів зазначено, що неможливо застосувати методи 2а (ст.59 МК України) та 2б (ст.60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Згідно з частиною 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.

Частинами 4-5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Статтею 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Відповідно до частини 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) b) Під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів a і b дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є контрактна вартість, визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Згідно з частинами 1, 2 Приміток до статті 7 вказаної Угоди митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.

Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01 липня 2021 року №476, аналіз, виявлення та оцінка ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірки включення/не включення складових митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 затверджено форму рішення про коригування митної вартості товарів; Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів; та Перелік додаткових складових до ціни договору.

У графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі, невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу.

У графі, також, вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Системний аналіз вказаних положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку про відповідність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вимогам митного законодавства щодо оформлення та обґрунтування прийняття таких, з вірним застосуванням як джерела інформації для коригування митної вартості цін, наданих в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» та з покликанням на відповідні МД, що не спростовано Товариством належними та допустимими доказами у справі та помилково не враховано судом першої інстанції.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зазначені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції вказують на наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості ввезеного Товару, оскільки надані митному органу документи містили розбіжності, а також не підтверджували загальної суми всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені Товариством як покупцем продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця, що в свою чергу було правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта та надало митниці, за вищеописаних обставин, право вчиняти послідовні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

За встановлених обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки декларантом не надано належних документів та не спростовано сумнівів митного органу у правильному визначенні митної вартості товару, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Товариству правомірно відмовлено у митному оформленні ввезеного Товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог митного законодавства, що не враховано судом першої інстанції, а при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, що є наслідком визнання таких рішень правомірними.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що при винесені оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 250, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі № 140/4239/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник