Справа № 280/1214/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 лютого 2023 року Справа № 280/1214/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166)

до Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» (69065, м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, 3)

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків відповідача, податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 100 248,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла в результаті несплати зобов`язань за самостійно поданою декларацією. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг відповідачем не сплачено, а тому він підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 100 248,00 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі №280/1214/22; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, подав відзив (вх. від 01.04.2022 №15026), в якому зазначає, що ним сплачено задекларовану суму податку на додану вартість, що підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2021 №1609, витягом про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №3033970 на запит від 30.11.2021, відомостями з електронного кабінету платника податків про зарахування 26.11.2021 до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (платіжне доручення від 26.11.2021 №319120874 на суму 100 248,00 грн.). Також зауважує, що у позовній заяві ГУ ДПС у Запорізькій області посилається на податкову вимогу від 10.06.2014 №491-25, а отже питання стосується стягнення податкового боргу 2014 року. Проте, після спливу 1095 днів у контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення боргу. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем подано відповідь на відзив (вх. від 30.05.2022 №19283), в якій він зазначає, що станом на 26.11.2021 за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 1 213 680,77 грн. Таким чином, сплачені кошти за податковою декларацією від 18.11.2021 № зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Зауважує, що Податковим кодексом України не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги, не направлялись.

Відповідачем подано заперечення (вх. від 10.06.2022 №21026), відповідно до яких посилання податкового органу на те, що за платником обліковується податковий борг, нічим не підтверджено. Отже, у позивача відсутні підстави для зарахування коштів, які сплачувалися товариством, в рахунок погашення неіснуючого податкового боргу.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Приватне акціонерне товариство «Електротехнологія» () зареєстроване в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до даних довідки про заборгованість за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 100 248,00 грн., яка виникла на підставі наступного.

Так, відповідачем самостійно подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.11.2021 № за жовтень 2021 року, в якій самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 100 248,00 грн.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Тобто, сума податкових зобов`язань, визначена відповідачем самостійно у вищевказаній податковій декларації, не є спірною.

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України).

Однак, сума податкових зобов`язань, визначена відповідачем самостійно у вищевказаній податковій декларації, у встановлені строки не сплачена.

Покликання Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» на те, що ним сплачено задекларовану суму в повному обсязі суд відхиляє з огляду на наступне.

Дійсно, відповідачем до матеріалів справи надано підтвердження сплати до бюджету 100 248,00 грн. (зараховані 26.11.2021).

Проте, як вбачається з облікової картки платника податків, станом на 26.11.2021 за відповідачем обліковується заборгованість із податку на додану вартість в розмірі 945 788,67 грн.

В силу пункту 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, у зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість, сплачені ним кошти зараховані у рахунок погашення такого боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від призначення платежу, зазначеного у платіжному дорученні. Наведене свідчить про помилковість тверджень відповідача про погашення податкового зобов`язання за звітною податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.11.2021 № за жовтень 2021 року.

Посилання відповідача на те, що наявність податкового боргу за попередні періоди не підтверджена будь-якими доказами суд вважає необґрунтованими, оскільки інтегрована картка платкника податків Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» свідчить про те, що станом на 26.11.2021 за відповідачем обліковується заборгованість із податку на додану вартість в розмірі 945 788,67 грн.

Більш того, самостійно наданий відповідачем скріншот з відомостями з електронного кабінету платника податків підтверджує наявність такої заборгованості.

При цьому, питання правомірності виникнення податкового боргу за попередні періоди не входить до предмету доказування у даній справі; визначальним в даному випадку є лише факт наявності такого боргу, підтверджений документально, в погашення якого зарахована сплачена відповідачем сума.

Щодо перелічених у запереченнях відповідача рішень судів у справах, учасниками яких були контролюючий орган та Приватне акціонерне товариство «Електротехнологія», суд зазначає, що дані справи не стосуються предмету спору.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України несплачена заборгованість із податку на додану вартість у розмірі 100 248,00 грн. вважається податковим боргом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Так, відповідачу направлено податкову вимогу форми «Ю» від 10.06.2014 №491-25 на суму 109 429,59 грн., яка вручена йому, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, Податковим кодексом України не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу. При цьому, та обставина, що податкова вимога направлялася у 2014 році, не свідчить про те, що позивачем заявляється сума до стягнення за 2014 рік.

Згідно із п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 95.1- 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Приватне акціонерне товариство «Електротехнологія» (69065, м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, 3; ), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 100 248 (сто тисяч двісті сорок вісім) гривень 00 коп., які перерахувати на р/р UА0008479, код платежу 14060100, отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запоріжжя/14060100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 09.02.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко