Справа № 638/5949/22
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5949/22
Провадження № 2-а/638/47/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Кондратюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Рівненській області Мах Дмитра Івановича, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачі , в якому просить скасувати постанову серії ЕАР №6031732 від 16.10.2022 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., провадження у справі закрити та стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 16.10. 2022 року близько 11 год. 07 хв.він рухався на автомобілі АUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 по дорозі М06 Київ-Чоп в районі 302 км з дотриманням ПДР України з дозволеною у населеному пункті швидкістю. У напрямкуруху позивача перед ним був пішохідний перехід, де почала перехід дороги літня жінка.Він знизив свою швидкість до 10-15 км/год. Для того щоб пішохід безпечно перейшла дорогу перед ним. В подальшому відразу за пішохідним переходом його зупинив інспектор УПП в Рівненській області та повідомив, що на його думку він здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме рухався зі швидкістю 110 км/год в населеному пункті і це зафіксовано на пристрій TruCam. На доводи позивача, що він не перевищував швидкість, а рухався з допустимою швидкістю і перед пішохідним переходом знизив взагалі швидкість для того щоб пішохід перейшла через пішохідний перехід, а тому він фізично не міг рухатися зі швидкістю про яку вказував інспектор, останній ніяк не відреагував. Також на доводи позивача, що інспектор здійснював вимірювання швидкості з порушенням встановленого порядку (тримав TruCam y руках, а не використовував стаціонарно вмонтованим) інспектор ніяк не відреагував. Розуміючи, що вступати у конфлікт з працівником поліції не можна, а слід виконувати його вказівки, ОСОБА_1 пред?явив водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і став чекати розгляду справи, а інспектор через декілька хвилин склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6031732 від 16.10.2022 року. Позивач зазначив, що не погоджується з даною постановою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також позивач вважає, що поліцейським допущені порушення порядку розгляду справи, а саме: процес розгляду справи поліцейським звівся до формального складання постанови без об`єктивного дослідження усіх доказів, пояснень позивача та з численними порушеннями чинного законодавства, інспектор не дав можливість скористатися правом на правову допомогу. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАПта дотримання інспектором вимог, передбачених ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2022 року відкрито

провадження в спрощеному порядку з викликом сторін.

Позивач у судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю його та позивача, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

В матеріалах справи є відзив на позов, в якому представник відповідача Департаменту патрульної поліціїї зазначив, що не погоджується з вимогами ОСОБА_1 . Зазначив, що 16.10.2022 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції Рівненській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008350, за адресом: Рівненська область с. Горбаків, 302 км автодороги Київ-Чоп, М-06, виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «AUDI Q7» з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався швидкістю 110 км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 60 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. На підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Поліцейський підійшов до позивача, належним чином представився,пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред?явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 24 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Вказав, що всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені приладом. Відтак, доводи позивача про їх відсутність та неможливість надання необґрунтовані та не відповідають дійсності. При цьому інспектором було роз?яснено позивачу, що на фотозображенні чітко видно дату, час фіксації, марку, модель транспортного засобу та символи номерного знаку. Вказав, що вищенаведені докази повністю спростовують домисли позивача про те, що транспортний засіб під його керуванням не порушував ПДР. Після чого водію було роз?яснено права особи, яка притягається до адміністративно відповідальності. Позивач не вимагав скористатися правовою допомогою чи перекладачем, міг вільно переміщуватися, подзвонити адвокату, іншому фахівцю в галузі права. Однак, позивач це не зробив й не намагався .Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання постанови про адміністративне правопорушення. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та запропоновано під підпис отримати її копію. На фотознімку, який додано до відзиву зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача. Також зазначив, що відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року за № 22- 38/49, лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. Згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фотота відеозйомку, тому його показирозцінюються як беззаперечний доказ по справі. Водночас, порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини. При цьому, приписи ч.2 ст.40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки. Згідно листа «Служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/1458 від 07.09.2022 р.» с. Горбаків (в напрямку руху від м. Київ до м. Львів) дорожній знак 5.49 «Початок населенного пункту» села Горбаків розташований на 299+335 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп»; дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» села Горбаків розташований на 299+335 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп»; (в напрямку руху від м. Львів до м. Київ) дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» села Горбаків розташований на 301+420 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп»; дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» села Горбаків розташований на 301+420 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп». Отже, транспортний засіб AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач в момент фіксації поліцейським лазерним пристроєм TruCam LTI 20/20 № 008350 знаходився в межах с. Горбаків.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій він зазначив, що оскаржувана постанова містить посилання на начебто місце вчинення правопорушення 302 км. Автомобільного шляху М-06 Київ-Чоп, а як зазначив відповідач з посиланням на лист служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/1458 від 07.09.2022, населений пункт село Горбаків розташований на 299+335 км 301+420 км автомобільного шляху М-06 «КиївЧоп», тому вважає, що його протиправно притягнуто за перевищення швидкості в населеному пунткі, так як «302 км.» автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп» не відноситься до меж села Горбаків. Зазначає, що посилання відповідача у відзиві на лист ДП «Українськийдержавний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживача» від 01.10.2019 року щодо можливості використання приладу «TruCam» в руках не можуть братися судом до уваги, оскільки лист ДП не може вважатися нормативним актом, а положення ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» мають вищу юридичну силу за листи державного підприємства. Станом на дату розгляду справи Верховна Рада України не приймала жодних законів, а Кабінет Міністрів України не приймав ніяких постанов, які б встановлювали вищу юридичну силу листів державного підприємства, а тому посилання щодо правильності використання пристрою в руках за даних обставин спростовується положеннями ст.40 Закону України «Про національну поліцію». Також позивач посилається на відсутність на зафіксованих у фотознімку географічних координат, оскільки такі не місять відомостей про межі населеного пункту, а сама роздруківка не містить даних щодо широти та довготи, а тому відповідачем не доведено факт руху автомобіля, яким керував позивач в момент фіксації його швидкості, в межах населеного пункту с. Горбаків.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

16.10.2022 року інспектором 1 батальйону 2 роти управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, капралом поліції Мах Д.І. складено постанову серії ЕАР №6031732 від 16.10.2022 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно даної постанови на позивача накладено стягнення у вигляд штрафу в сумі 340 грн за те, що останній 16.10.2022 року о 11.07 год. с. Горбатків М06, керуючи транспортним засобом Audi Q7 НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 110 км/год в населеному пункті, та перевищив швидкість більш як на 20 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 TC008350, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач перебуваючи в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 60 км/год. Це було встановлено за допомогою вимірювання швидкості руху приладом Трукам №008350. Правопорушення мало місце на 302 км автодроги М-06 Київ-Чоп, в той час у листі Служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/1458 від 07.09.2022 р. вказано, що с. Горбаків (в напрямку руху від м. Київ до м. Львів) дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» села Горбаків розташований на 299+335 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп»; дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» села Горбаків розташований на 299+335 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп»; (в напрямку руху від м. Львів до м. Київ) дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» села Горбаків розташований на 301+420 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп»; дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» села Горбаків розташований на 301+420 км автомобільного шляху М-06 «Київ Чоп».».

Тобто, населений пункт село Горбаків розташований на 299+335 км 301+420 км автомобільного шляху М-06 «КиївЧоп».

Однак, у постанові вказано місце вчинення правопорушення «302 км», що перебуває поза межами населеного пункту села Горбаків.

Під час користування приладом TruCam поліцейський керується Інструкцією по експлуатації приладу ТruCAM (цифрова відеокамера, вимірювач швидкості, GPS), що знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет (далі Інструкція). Відповідно до положень Розділу 3 «Системний та інформаційний екран» Інструкціїї користувач самостійно додає данні до наступних опцій : ім`я оператора, місце розташування, відеорежим, особистий номер, обмеження швидкості, захват швидкості, відстежуючий відеорежим. У полі «місце розташування» можливо зазначити вулицю, місто, тощо. Використовуючи стилус та екранну клавіатуру користувач заповнює необхідну інформацію. Максимум 59 символів.

Таким чином, користувач має можливість самостійно заповнювати на власний розсуд деяку інформацію, яка потім відображається на відеозаписах та фотографіях, що зроблені пристроєм ТruCAM.

Відповідачем надано до відзиву фототаблицю, зроблену за допомогою приладу Trucam LTI 20/20 № ТС 008350, з якої вбачається, що всю інформацію, окрім зафіксованої швидкості 110 км/год та дистанції з якої здійснено вимірювання 260 м, інспектор вводив власноруч, а саме дату, час та ліміт швидкості.

Проте, відповідно до Розділу 9 «TruCam Переглядач» Інструкції комп`ютерна программа TruCam розроблена фірмою ПП «Діректон» (Україна, Київ) при технічному сприянню виробника приладу TruCam LTI 20/20 і призначена для друку фотододатків. Оператор приєднує прилад до персонального комп`ютеру відповідно до «Правил опломбування приладу TruCam LTI 20/20», переглядає і роздруковує накопичені приладом файли у вигляді фотододатків. Файли, що накопичуються приладом мають унікальні імена, які не повторюються. Програма автоматично друкує на фотододатку наступні дані: швидкість ТЗ, дата вимірювання, час вимірювання, широта місця вимірювання, довгота місця вимірювання, серійний номер приладу, унікальне ім`я файлу. Вказані дані є критичними. Ім`я оператора, код оператора, вулиця місця вимірювання, код вулиці, дата калібрування, версія мікропрограми приладу є не критичними даними.

Надана відповідачем фотографія на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не містить двох обов`язкових (критичних) даних, а саме: довготи і широти місця вимірювання.

Суд зазначає, що саме ці показники можуть достеменно підтвердити, що позивач їхав з перевищенням допустимої швидкості саме в межах населеного пункту с. Горбаків Рівненської області.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» регулює застосування працівниками поліції технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції від 01.01.2021 року зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Таким чином, постанова складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки опис обставин порушення не відповідає вимогам ПДР України та обставинам, установлених при розгляді справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з начебто порушенням позивачем п. 6.4.(г) Правил дорожнього руху, відповідачем до суду не надано, відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

В задоволенні вимог позивача про визнання незаконними дій відповідача щодо складання постанови суд відмовляє, оскільки заявлена вимога протирічить ст. 286 КАС України.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Акт наданих послуг від 31.08.2022 року до договору про надання правничої допомоги №48 від 30.08.2022 року містить детальний опис робіт, виконаних при наданні правничої допомоги позивачу в ході розгляду даної справи, а надані заявником документи, підтверджують факт понесення витрат саме у цій справі.

На підтвердження витрат на правову та професійну правничу допомогу позивач надав: копія договору №1 від 01.04.2021 року про надання правничої (правової) допомоги; копія додаткової угоди № 1 від 24.10.2022 року до договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.04.2021 року; ордер, виданий адвокатським бюро «Антона Потерайла» на ім`я адвоката Потерайла А.М. для представництва інтересів позивача у Дзержинському районному суді м. Харкова; рахунок №1 від 24 жовтня 2022 року на суму 4000 грн. за договором №1 від 01.04.2021 року; квитанцію № 7K8T-XC42-H9TE-6710 від 24.10.2022 року на суму 4000 грн. з призначенням платежу «Правова допомога за договором 1 від 01.04.2021 (рахунок від 24.10.2022)»; акт наданих послуг від 24.10.2022 року до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01.04.2021 року, згідно якого, виконано зобов`язання, підготовка позовної заяви з додатками до Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_1 до УПП в Рівненській області ДПП про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАР №6031732 від 16.10.2022 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил ПДР України 2 години х 2.000 грн. = 4.000 грн.

Суд зазначає, що посилання відповідача на незначну складність справи та на не співмірність понесених витрат із обсягом наданих послуг, не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки навіть у справах незначної складності та у справах, де розмір накладених санкцій є невеликим, особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правовою допомогою, а у подальшому до суду для захисту своїх порушених прав.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72,73, 241-246,268,269, 271, 272, 286 КАС України,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ЕАР №6031732 від 16.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн, винесену складену інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області капралом поліції Мах Дмитром Івановичем, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через місцевий суд, який ухвалив рішення.

Головуючий