Справа № 508/892/22
Суддя: Горобець В. Л.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/892/22
Номер проведження 2-а/508/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши в смт Миколаївка у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Шулик Максима Юрійовича до Управління патрульної поліції в Рівненській області інспектора 5 роти І батальйону Павлушенко Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Шулик Максим Юрійович звернулися до суду з позовом, до Управління патрульної поліції в Рівненській області інспектора 5 роти І батальйону Павлушенко Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

04 грудня 2022 року інспектором 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Рівненській області ДПП) Павлушенко В.М. відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову серії ЕАР № 6248990 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 04 грудня 2022 року о 22 годині 25 хвилинах у м.Сарна, вулиця Європейська, 70, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mersedes-Benz», Vito 116 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючоюлівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху України - керування транспортними засобами з несправними світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП. За вказане порушення вимог ч. 1 ст. 121 КУпАП позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривень.

Із Фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУп АП, він не згоден, вважає постанову серії ЕАР № 6248990 від 04.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, незаконною та необгрунтованою, винесеною із порушенням його прав. Крім цього, вважає постанову такою, що ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимихдоказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення дляприйняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що 04 грудня 2022 року о 22 годині 25 хвилинах він у м. Сарни повулиці Європейська, 70, керуючи технічно справним транспортним засобом «Mersedes - Benz», Vito 116 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений екіпажем патрульної поліції, які повідомили про нібито порушення ним Правил дорожньо руху України та намір скласти відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення. На вимогу співробітників поліції він пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поліцейські повідомили його, що на його автомобілі не горитьліва фара ближнього світла в темну пору доби, що є порущенням п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху України, при цьому останні не надали йому для огляду відеозапис, на якому зафіксовано правопорушення. Зазначає, шо вийшовши з машини подивитись чидійсно не горить ліва фара ближнього світла, він побачив, що вона горить, про що повідомив поліцейському. Однак, останній, підтвердивши, що наразі фара горить, сказав, що раніше вона не горіла та в подальшому може перестати горіти, у зв`язку з чим склав оскаржувану постанову, інших доказів вчинення ним адміністративного правопорушення досліджено не було. На його переконання, при винесенні постанови серії ЕАР № 6248990 від 04 грудня 2022 року інспектором Павлуше В.М., були допущені чисельні процесуальні порушення. Вважає, що процес розгляду не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини, передбачені ст. 280 КУпАП. не з`ясовувалися, а його права, передбачені ст. 268 КУпАП, щодо отримання правової допомоги дотримані не були.

Пунктом 31.5 ПДР України визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пінкті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Отже, вказана норма передбачає можливість усунення водієм несправностей, що виникли в дорозі. Але, у відповідача не має належних та допустимих доказів, підтверджуючих скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Те що він підписав оскаржувану постанову не може бути достатнім доказом правомірності рішення інспектора Павлушенко В.М., і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є недоведеним.

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 05.01.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Шулик М.Ю. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

02 лютого 2023 року до суду надійшов Відзив на позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В якій представник заявника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Серко Вікторія Геннадіївна просить суд, відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Серко Вікторія Геннадіївна та інспектор 5 роти І батальйону Павлушенко В.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ( а. с. 47).

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ст. 229 ч. 4 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснювалося.

Ознайомившись з позовною заявою, відзивом та доданими до нього фото та відео матеріалами, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 04 грудня 2022 року інспектором 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Рівненській області ДПП) Павлушенко В.М. відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову серії ЕАР № 6248990 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 04 грудня 2022 року о 22 годині 25 хвилинах у м.Сарна, вулиця Європейська, 70, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mersedes-Benz», Vito 116 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючоюлівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху України - керування транспортними засобами з несправними світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП. За вказане порушення вимог ч. 1 ст. 121 КУпАП позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривень.

Як вбачається з позову позивача, він вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та вважає постанову складену представником відповідача протиправною.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Для підтвердження вчинення позивачем правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові, відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, пояснення очевидців даного правопорушення, відео чи фото фіксацію правопорушення.

Проте, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КУпАП суду не надано.

Зокрема, під час дослідження наданих відповідачем фото та відеозапису, судом встановлено відсутність зафіксованого факту вчинення позивачем правопорушення, оскільки на наданому фото неможливо встановити, який автомобіль за фотографовано, а саме його марка, не видно номерного знаку, що в свою чергу не дає можливості ідентифікувати транспортний засіб та його власника. З наданого та дослідженого в судовому засіданні відповідачем відео також неможливо зробити висновок, що на відео зафіксовано транспортний засіб позивача. Крім того, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, на якому, як стверджує представник відповідача вбачається транспортний засіб позивача, чітко видно, що на транспортному засобі увімкнене світло фар як справа так і зліва, тобто транспортний засіб рухається з увімкненим світлом фар.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає скасуванню, а з врахуванням положень ст. 286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем ОСОБА_1 , який не є суб`єктом владних повноважень, при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір ( а. с. 16 ).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду постановою у справі № 543/775/17 від 18 березня 2020 року зробила висновок про те, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону №3674-VI«Про судовий збір», серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню сума судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп. підлягає відшкодуванню позивачу, шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 77, 139 246, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Шулик Максима Юрійовича до Управління патрульної поліції в Рівненській області інспектора 5 роти І батальйону Павлушенко Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 5-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Павлушенко Володимира Миколайовича серії ЕАР № 6248990 від 04 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а стороною, що не була присутньою в судовому зсіданні з дня отримання копії рішення, безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Горобець В.Л.