Справа № 520/9585/22
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 р. № 520/9585/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костюшко О.В.,

представника позивача - Яковлева Є.В.,

представника відповідача - Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Рівненській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №03 від 19.08.2022 винесене ГУ ДПС у Рівненській області відносно ТОВ «Опцион Плюс».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийнятим з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Опцион Плюс» () є суб`єктом господарської діяльності, зокрема, здійснює імпорт товарів, оптово-роздрібну торгівлю.

У позовній заяві позивачем зазначено, що в результаті господарської діяльності ТОВ «Опцион Плюс» отримав право на бюджетне відшкодування ПДВ.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення, яким встановлено відсутність права у ТОВ «Опцион Плюс» на отримання бюджетного відшкодування за січень 2022 року та відсутність права на врахування таких сум від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування, платнику податку на додану вартість на рахунок платника у банку.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем було складено акт №2615/Ж5/17-00-07-03/44290406 від 29 липня 2022 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Опцион Плюс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Згідно висновків акту перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року в декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків п. 200.1, п.п. «Б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок по декларації за січень 2022 року на загальну суму ПДВ 5468138,00 грн. Вказане порушення на думку контролюючого органу виникло у зв`язку з тим, що не можливо підтвердити фактично сплачені суми ПДВ постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України у зв`язку з відсутністю банківських виписок, платіжних доручень, тощо.

19 серпня 2022 року Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №03, яким встановлено відсутність права у ТОВ «Опцион Плюс» на отримання бюджетного відшкодування за січень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення у розмірі 5468138 грн.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/ послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення згідно з пунктом 187.8 статті 187 Кодексу.

При цьому згідно з пунктом 201.12 статті 201 Кодексу у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Відповідно до ч. 5 ст. 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Таким чином, платник податку має право включити суму ПДВ, сплачену митним органам при митному оформленні ввезених товарів, що зазначено у належним чином оформленій митній декларації, до податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому оформлено таку митну декларацію.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України), податкова накладна виписується удвох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Отже формування податкового кредиту із сум податку на додану вартість відбувається з сум, які були сплаченні платником податку на додану вартість під час придбання товару.

Формування податкового кредиту, який увійшов до від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню за січень 2022 року - складається з сум податку, який було сплачено за придбання товару по контракту №ВТОР-2021/0615 від 15.07.2021, який укладено між ТОВ «Опцион Плюс» (Покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD (Продавець).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частина 2 ст. З Закону визначає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Пунктом 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

З листопада 2021 по лютий 2022 році ТОВ «Опцион Плюс» - здійснювало підприємницьку діяльність, яка пов`язана з придбанням товару по контракту №ВТОР-2021/0615 від 15.07.2021, який укладено між ТОВ «Опцион Плюс» (Покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD (Продавець).

Всі записи бухгалтерського обліку ТОВ «Опцион Плюс» проведено на підставі первинних бухгалтерських документів у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Первинні бухгалтерські документи які підтверджують придбання у CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD по контракту №ВТОР-2021/0615 від 15.07.2021, а саме:

- Контракт №ВТОР-2021/0615 від 15.07.2021;

- Вантажні митні декларації: UA500020/2021/218716 від 04.11.2021, UA500020/2021/225084 від 06.01.2022, UA500020/2021/223386 від 12.12.2021, UA500020/2021/219917 від 17.11.2021, UA500020/2021/224042 від 17.12.2021, UA807170/2022/002213 від 18.01.2022, UA807170/2021/084866 від 21.12.2021, UA807170/2021/078431 від 24.11.2021, UA807170/2021/078936 від 26.11.2021;

- Інвойси: №BTOP210909 від 09.09.2021, BTOP210916 від 16.09.2021, BTOP210908 від 08.09.2021, BTOP210915 від 15.09.2021, BTOP210914 від 14.09.2021, BTOP211112 від 12.11.2021, BTOP211014 від 14.11.2021, BTOP210920 від 20.09.2021, BTOP211008 від 08.10.2021;

- Пакувальні листи до інвойсів №BTOP210909 від 09.09.2021, BTOP210916 від 16.09.2021, BTOP210908 від 08.09.2021, BTOP210915 від 15.09.2021, BTOP210914 від 14.09.2021, BTOP211112 від 12.11.2021, BTOP211014 від 14.11.2021, BTOP210920 від 20.09.2021, BTOP211008 від 08.10.2021;

- Коносаменти (морська транспортна накладна): № MRFB21091628 від 17.09.2021, EGLV94 від 23.09.2021, EGLV29 від 23.09.2021, MRFB21091256 від 22.09.2021, ZYTCA2684590 від 24.09.2021, MRFB21111788 від 20.11.2021, MRFB21101052 від 21.10.2021, MRFB21091798 від 27.09.2021, MRFB21100543 від 16.10.2021.

Крім того, подальший продаж товару на території України, підтверджується наступним:

- По взаємовідносинам з ТОВ «Ілантра» (Покупець) по договору №1309/2021 від 13.09.2021 року, що підтверджується видатковими накладними №9 від 04.11.2021, №10 від 16.11.2021, №11 від 24.11.2021, №12 від 26.11.2021:

товарно-транспортними накладними №9 від 04.11.2021, №10 від 16.11.2021, №11 від 24.11.2021, №12 від 26.11.2021.

- По взаємовідносинам з ТОВ «Імекс-Про» (Покупець) по договору №2012/2021 від 20.12.2021 року, що підтверджується видатковою накладною №15 від 21.12.2021; №1 від 17.01.2022, №2 від 18.01.2022:

товарно-транспортною накладною №15 від 21.12.2021; №1 та 1-1 від 17.01.2022, №2 від 18.01.2022.

- По взаємовідносинам з ТОВ «Рапід Інвєст» (Покупець) по договору № 1012/2021 від 10.12.2021 року, що підтверджується видатковою накладною №13 від 12.12.2021; №14 від 17.12.2021:

товарно-транспортною накладною №13 та 13-1 від 12.12.2021; №14, 14-1,14-2,14-3,14-4,14-5,14-6,14-7 від 17.12.2021.

Надання ТОВ «Опцион Плюс» транспортних послуг підтверджується договором на транспортно-експедиторське обслуговування № 62 від 01.09.2021р, укладеного з ПП «Національні традиції», актами наданих послуг №1265 від 31.12.2021, №1194 від 22.12.2021, №1112 від 30.11.2021, №1111 від 30.11.2021, №1107 від 30.11.2021, №15 від 18.01.2022, №1093 від 30.11.2021, №1064 від 24.11.2021, №72 від 31.01.2022, №1063 від 17.11.2021, №1053 від 25.11.2021, №1035 від 06.11.2021.

Надання ТОВ «Опцион Плюс» транспортних послуг підтверджується договором на транспортно-експедиторське обслуговування №0109/2021 від 01.09.2021 року, укладеного з ФОП Зеленський, актами наданних послуг № 47 від 31.01.2022, №97 від 31.12.2021.

Надання ТОВ «Опцион Плюс» транспортних послуг підтверджується договором на транспортно-експедиторське обслуговування №12 від 01.12.2021р., укладеного з ТОВ «Талариа Трейд», актами наданих послуг №26 від 31.01.2022, №236 від 31.12.2021.

Надання ТОВ «Опцион Плюс» послуг з декларуванню товарів підтверджується договором про надання послуг по декларуванню товарів №08/07-21 від 08.07.2021 року, укладеного з ПП «Національні традиції», актами наданих послуг №1011 від 04.11.2021, №1075 від 26.11.2021, №13 від 18.01.2022.

Наявності у ТОВ «Опцион Плюс» складських приміщень підтверджується договором оренди № 0109ОП/2021М від 01.09.2021, який укладено між ТОВ «Гравітан» (Орендодавець) та ТОВ «Опцион Плюс» (Орендар), актом приймання передачі приміщення, актом надання послуг №1526 від 30 листопада 2021 р. № 1527 від 31 грудня 2021, №181 від 31 січня 2022.

Крім того, у судовому засіданні позивачем надано до суду докази сплати ним податку на додану вартість до Держаного бюджету України, що підтверджується наданими копіями платіжних інструкцій №19 від 19.10.2021 на суму 1075000,00 грн, №1 від 04.11.2021 на суму 410000,00 грн, №24 від 12.11.2021 на суму 320000,00 грн, №28 від 22.11.2021 на суму 430000,00 грн, №30 від 24.11.2021 на суму 350000,00 грн, №40 від 10.12.2021 на суму 850000,00 грн, №43 від 14.12.2021 на суму 765000,00 грн, №45 від 16.12.2021 на суму 3000000,00 грн, №46 від 20.12.2021 на суму 300000,00 грн, №49 від 22.12.2021 на суму 800000,00 грн, №7 від 11.01.2022 на суму 35000,00 грн.

Більш того, згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Таким чином, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України єдиним документом, який підтверджує господарські операції є зареєстрована податкова накладна.

Всі господарські операції між ТОВ «Опцион Плюс» та його контрагентами підтверджуються відповідними зареєстрованими податковими накладними.

Сплата податку на додану вартість до Державного бюджету України підтверджується платіжними інструкціями №19 від 19.10.2021 на суму 1075000,00 грн, №1 від 04.11.2021 на суму 410000,00 грн, №24 від 12.11.2021 на суму 320000,00 грн, №28 від 22.11.2021 на суму 430000,00 грн, №30 від 24.11.2021 на суму 350000,00 грн, №40 від 10.12.2021 на суму 850000,00 грн, №43 від 14.12.2021 на суму 765000,00 грн, №45 від 16.12.2021 на суму 3000000,00 грн, №46 від 20.12.2021 на суму 300000,00 грн, №49 від 22.12.2021 на суму 800000,00 грн, №7 від 11.01.2022 на суму 35000,00 грн.

Таким чином, ТОВ «Опцион Плюс» правомірно сформувало податковий кредит та правомірно заявило бюджетне відшкодування до отримання.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У судовому засіданні відповідачем не доказано правомірності спірного рішення, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена його протиправність.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" підлягають задоволенню.

Щодо заяви представника позивача з питань відшкодування сплати судових витрат у сумі 120000 грн, пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що згідно з ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховує складність справи та надані адвокатом послуги.

З цього питання суд зазначає, що враховуючи складність справи, обсяг доказів, як письмових так і доказів у вигляді пояснень представників сторін, які підлягали дослідженню та оцінці у судовому засіданні, враховуючи те, що оскаржувалось лише одне рішення суб`єкта владних повноважень, була відсутня необхідність виклику свідків, призначення експертизи тощо, та відповідно, незначний час витрачений на розгляд справи, суд доходить до висновку, що вимога про стягнення судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню на користь позивача суми у розмірі 20000,00 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" (просп. Московський, буд. 273, м. Харків, 61046, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №03 від 19.08.2022.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" () сплачену суму судового збору в розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області ().

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" () судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 7 лютого 2023 року.

Суддя М.М.Панов