Справа № 580/5651/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року справа № 580/5651/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

17 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07 квітня 2022 року №7 "Про результати проведення службового розслідування по факту вчинення дій, які мають ознаки військового адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП солдатом ОСОБА_1 ";

2) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 07 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року включно.

3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 07 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року включно;

4) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору та оплаті професійної правничої допомоги.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що накладення на нього стягнення є протиправним, оскільки жодних порушень він не вчиняв. Зокрема, це підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2022, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 27.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги не визнав та зазначив, що службове розслідування відносно позивача проводилося відповідно вимог статей 84-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 04 квітня 2022 року о 8 годині 40 хвилин, на підставі рапорту на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , прибув на обстеження стану здоров`я та проведення медичного огляду до Черкаської обласної лікарні, та повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 тільки 05 квітня 2022 року о 14 годині 40 хвилин, тобто через 30 годин, про результати огляду і про те, що залишається в місті Черкаси ще на день безпосередньому командиру не доповів, підтверджуючих документів, які підтверджують обставини, що заважали повернутися йому до військової частини не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 відповідно до вимог мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 20.02.2019 року №321/239 ДСК та мобілізаційної директиви Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.02.2021 року №350/104/2/205 ДСК, відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №2 від 22.02.2022 "Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб з числа резервістів в особливий період" дійсно проходив військову службу на посаді водія взводу охорони у Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 , позивачу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2022 року №40 присвоєно військове звання - солдат (копія даного військового квитка додається до позовної заяви).

04 квітня 2022 року солдат ОСОБА_1 написавши рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 отримав дозвіл покинути розташування військової частини для проведення медичного огляду та обстеження у Черкаській обласній лікарні.

Перед вибуттям з військової частини позивачу безпосереднім його командиром а саме, командиром взводу охорони військової частини НОМЕР_1 штаб-сержантом ОСОБА_2 наголошено про порядок повернення до розташування військової частини НОМЕР_1 не пізніше ніж о 18 год. 00 хвилин 04 квітня 2022 року.

У зазначений час позивач ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не прибув, про результати огляду та про те, що залишається в місті Черкаси ще на день безпосередньому командиру не доповів. Підтверджуючих документів, які свідчать про обставини, що заважали повернутися йому до військової частини не надав.

05.04.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №70/ад «Про призначення службового розслідування по факту здійснення військового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП солдатом ОСОБА_1 », яким наказано провести службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 , водія взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

07.04.2022 командиром військової частини прийнято наказ №7 «Про результати проведення службового розслідування по факту вчинення дій, які мають ознаки військового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУПАП солдатом ОСОБА_1 ». Даним наказом за порушення вимог ст. 1, ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 ст. 11, ст. 12, ст. 254 , абзацу 3, 4 ст. 256, ст. 257, ст. 260 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», водію взводу охорони військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 оголошено «СУВОРУ ДОГАНУ» та на підставі вимог телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/1298 від 25.03.2022, вказаних в пункті 10 абзацу 10 цієї телеграми, а саме: «У разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення», водія взводу охорони військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн не включати.

Не погодившись з наказом відповідача №7 від 07.04.2022 «Про результати проведення службового розслідування по факту вчинення дій, які мають ознаки військового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУПАП солдатом ОСОБА_1 », позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551- XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказ Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV ( далі по тексту Статут).

Згідно зі статтею 6 Статуту внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими статтею 48 Дисциплінарного статуту. При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником) і дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З матеріалів справи судом встановлено, що 04 квітня 2022 року позивач написавши рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 отримав дозвіл покинути розташування військової частини для проведення медичного огляду та обстеження у Черкаській обласній лікарні.

Перед вибуттям з військової частини позивачу безпосереднім його командиром а саме, командиром взводу охорони військової частини НОМЕР_1 штаб-сержантом ОСОБА_2 наголошено про порядок повернення до розташування військової частини НОМЕР_1 не пізніше ніж о 18 год. 00 хвилин 04 квітня 2022 року.

У зазначений час позивач ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не прибув, про результати огляду та про те, що залишається в місті Черкаси ще на день безпосередньому командиру не доповів. Підтверджуючих документів, які свідчать про обставини, що заважали повернутися йому до військової частини не надав.

05.04.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №70/ад «Про призначення службового розслідування по факту здійснення військового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП солдатом ОСОБА_1 », яким наказано провести службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 , водія взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

В ході проведення розслідування відповідачем зроблено запит до КНП "Черкаська міська консультативно - діагностична поліклініка" №218 для уточнення виду проходження лікування (амбулаторне, стаціонарне або денний стаціонар) та терміну знаходження в лікувальному закладі.

У відповіді КНП "Черкаська міська консультативно - діагностична поліклініка" вказано, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні 04.04.2022 року у денний час.

Таким чином, це підтверджує можливість позивача знаходитись у вечірній час у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , тим самим не порушувати умови проходження військової служби у Збройних Силах України під час дії військового стану.

07.04.2022 командиром військової частини прийнято наказ №7 «Про результати проведення службового розслідування по факту вчинення дій, які мають ознаки військового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУПАП солдатом ОСОБА_1 ». Даним наказом за порушення вимог ст. 1, ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 ст. 11, ст. 12, ст. 254 , абзацу 3, 4 ст. 256, ст. 257, ст. 260 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», водію взводу охорони військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 оголошено «СУВОРУ ДОГАНУ» та на підставі вимог телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/1298 від 25.03.2022, вказаних в пункті 10 абзацу 10 цієї телеграми, а саме: «У разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення», водія взводу охорони військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн не включати.

Посилання позивача на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2022, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення судом не береться до уваги з огляду на таке.

Ухвалення судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не свідчить про відсутність в діях позивача порушення норм Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та не перешкоджає її притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Так, з системного аналізу вищевикладених положень законодавства слідує, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується адміністративна, фінансова, кримінальна відповідальність, які є різними за своєю правовою природою, порядки та підстави притягнення до яких реалізуються за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 07 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року включно не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч.1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір, витрати на правничу допомогу) відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО