Справа № 420/10781/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10781/22
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року (суддя Єфіменко К.С., м. Одеса, повний текст рішення складений 13.10.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

5 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ДМС України в Одеській області, в якому просив:

1. визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 27.07.2022 року №144 про призупинення повторного розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні шукача захисту гр. РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , OC №20200D0158 та визнання недійсною довідку про звернення за захистом в Україні серії 011592;

2. зобов`язати відповідача:

- поновити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням зауважень, наданих судами першої та апеляційної інстанції по справі №420/20456/21;

- визнати дійсною довідку про звернення за захистом в Україні серії 011592, про що внести відповідний запис до Довідки серії 011592 або видати нову Довідку про звернення за захистом в Україні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у задоволенні цього адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог, адже відповідач у спірних правовідносинах діяв поза межами владних повноважень. Зокрема, апелянт звернув увагу на те, що єдиною підставою для призупинення розгляду його заяви є лише неприбуття до територіального органу ДМС без поважних причин, чого у даному випадку не було.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Російської Федерації. Народився у місті Новосибірськ. Має дві вищих освіти за спеціальністю філософія та прикладна математика, інформатика. Проживаючи в Російській Федерації займав посаду Генерального директора ТОВ "Кристал" (ІПН ).

29 червня 2019 року ОСОБА_1 потрапив на територію України автотранспортом з РФ (м. Новосибірськ), транзитом через територію Республіки Білорусь. В`їзд в Україну здійснено на підставі паспортного документу для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 . Під час проживання на території України неодноразові виїздив до третіх країн: до Молдови - 11.08.2019, Угорщини - 27.10.2019 та Польщі - 15.11.2019.

12 вересня 2020 року під час спроби виїзду на територію Туреччини ОСОБА_1 був затриманий правоохоронними структурами України через перебування у міжнародному розшуку каналами Інтерполу за клопотанням Російської Федерації через підозру у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 282 КК РФ - дії, спрямовані на розпалювання ненависті та ворожнечі, а також на приниження гідності групи осіб за ознаками раси, національні, мови, походження, відношення до релігії, та до будь-якої соціальної групи, скоєні з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі "Інтернет" та частини другої статті 228 КК РФ - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту у крупному розмірі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 застосовано запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, розпочато екстрадиційну перевірку.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вiд 20 жовтня 2020 року по справі №521/17117/20 в задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_1 відмовлено. Застосовано до ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною особі, видача якої запитується іноземною державою, залишати житло у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин. Негайно звільнено з під варти ОСОБА_1 у залі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 2 листопада 2020 року ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишено без змін.

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС в Одеській області.

Рішенням ДМС України від 09.07.21 №235-21 ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №420/20456/21 визнано протиправним та скасовано рішення ДМС України від 09.07.21 №235-21 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Зобов`язано ДМС України повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням психічного стану ОСОБА_1 та дотримання його прав, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наказом ГУ ДМС в Одеській області від 06.07.2022 №129 "Про повторний розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту" розпочато повторний розгляд заяви про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

ГУ ДМС В Одеській області направив лист Генеральному директору комунального некомерцiйного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Анатолію Волощуку від 27.07.2022 №5100.5.1-5615/51.3-22. В листі було зазначено, що на обліку ГУ ДМС в Одеській області перебуває заява про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту гр. РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 було видано направлення на медичне обстеження.

27 липня 2022 року ГУ ДМС В Одеській області прийнято наказ №144 "Про призупинення повторного розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту", в якому зазначив, що приймаючи до уваги вмотивоване подання заступника начальника управління - начальника відділу по роботі з шукачами захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області Вiталiя Глотенка, щодо призупинення розгляду заяви та особової справи №2020ОD0158 громадянина РФ на установчі документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з неможливістю проведення процедурних заходів з особою, яка має відповідні вади психологічного характеру, що виходить за межі правових норм Закону України "Про біженців та осіб які потребують додаткового або тимчасового захисту" наказав:

1. Відповідно до пункту 5.3 "Правил розгляду заяв та оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою яка потребує додаткового захисту" затверджених наказом МВС від 07.09.2011 №649 призупинити розгляд заяви шукача захисту громадянина РФ ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Визнати недійсною довідку про звернення за захистом в Україні серії 011542.

3. У разі повторного звернення особи до територіального підрозділу ДМС та надання результатів проходження медичної експертизи, що дозволяє проводити процедурні заходи в рамках Закону України "Про біженців та осіб які потребують додаткового або тимчасового захисту", подальші дії проводити у відповідності до абз. 4 п. 5.3 Правил.

Вважаючи згаданий наказ протиправним ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про його скасування.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного наказу ГУДМС.

Надаючи правову оцінку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, регламентовано Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" від 8 липня 2011 року №3671-VI (далі Закон №3671-VI).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону №3671-VI довідка про звернення за захистом в Україні - це документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Процедура визнання особи біженцем або такою, що потребує додаткового захисту, передбачена Розділом II Закону №3671-VI та складається з таких етапів: звернення особи із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; попередній розгляд заяв; розгляд заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 вересня 2011 року №649 затверджено Правила розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (далі Правила №649).

Згідно до пунктів 4.1, 4.3-4.5 цих Правил, під час попереднього розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа територіального органу ДМС (особа, яка веде справу) протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації заяви проводить співбесіду із заявником з дотриманням правил, встановлених частинами другою та третьою статті 8 Закону.

Результати співбесіди оформлюються відповідним протоколом співбесіди (додаток 12) з особою, яка подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підписується цією особою або її законним представником, перекладачем, адвокатом, психологом, педагогом (за наявності);

б) розглядає відомості, наведені в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та інші документи, вимагає додаткові відомості, що можуть підтверджувати наявність чи відсутність підстав для прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

в) готує письмовий висновок щодо прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (додаток 13).

На підставі письмового висновку уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС щодо прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний орган ДМС в межах установленого строку приймає одне з таких рішень:

а) про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

б) про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішення, передбачені пунктом 4.3 цього розділу, оформлюються наказом територіального органу ДМС (додаток 14).

У разі прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний орган ДМС продовжує строк дії довідки про звернення за захистом в Україні, про що уповноважена посадова особа територіального органу ДМС заносить відповідні відомості до журналу реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні.

Строк дії довідки продовжується на шість місяців.

Пунктом 5.1 Правил №649 встановлено, що після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа територіального органу ДМС (особа, яка веде справу):

а) проводить співбесіди із заявником або його законним представником з метою виявлення додаткової інформації, що необхідна для оцінки справжності фактів, повідомлених заявником або його законним представником під час подання заяви.

Співбесіда проводиться з дотриманням правил, встановлених частинами другою та третьою статті 8 та частинами третьою та четвертою статті 9 Закону.

Результати співбесіди оформлюються протоколом співбесіди з особою, яка подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підписується цією особою або її законним представником;

б) направляє в установленому порядку до органів Служби безпеки України відповідний запит (додаток 17) щодо здійснення перевірки наявності обставин, за якими заявник не може бути визнаний біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до абзаців другого - четвертого частини першої статті 6 Закону;

в) у разі відсутності в заявника документів, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, направляє відповідні матеріали, а в разі необхідності - й заявника до органів Служби безпеки України з метою ідентифікації особи (додаток 18);

г) у разі виникнення сумнівів щодо достовірності інформації, поданої заявником, необхідності у встановленні справжності і дійсності поданих ним документів в установленому порядку звертається із відповідними запитами до органів Служби безпеки України, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, які можуть сприяти встановленню справжності фактів стосовно особи, заява якої розглядається (додаток 18);

ґ) в установленому порядку направляє заявника на медичне обстеження відповідним направленням (додаток 19);

д) долучає до особової справи заявника всі документи, підготовлені та отримані територіальним органом ДМС під час розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, включаючи результати медичного обстеження;

е) готує письмовий висновок щодо визнання або відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (додаток 20).

Висновок складається за результатом оцінки заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, комплексного та системного вивчення документів, наявних в особовій справі заявника, та перевірки фактів, повідомлених заявником або його законним представником.

Відомості та обставини, про які зазначено у заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і які не підтверджуються документами або іншими фактичними даними, можуть бути враховані під час підготовки висновку за умови, що твердження заявника стосовно обставин, зазначених у заяві, є послідовними і правдоподібними, надана ним інформація не суперечить загальновідомим відомостям, що мають відношення до справи заявника та встановлена загальна правдоподібність заяви.

Оцінка заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, здійснюється на індивідуальній основі і включає в себе вивчення наявних відомостей про:

всі відповідні факти, що стосуються країни походження на момент прийняття рішення щодо заяви, в тому числі закони і інші нормативно-правові акти країни походження заявника і порядок їх застосування;

відповідні твердження і документи, представлені заявником, у тому числі інформацію про те, що заявник був або може стати об`єктом переслідування чи об`єктом завдання серйозної шкоди;

особисті дані і обставини заявника, включаючи інформацію про те, що заявник був чи може стати об`єктом переслідування чи йому може бути завдано серйозної шкоди.

Згідно абзацу другого пункту 5.2 Правил №649 строк розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути продовжено до трьох місяців керівником територіального органу ДМС за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС (додаток 21).

Пунктом 5.3 Правил №649 визначено, що розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути припинений на будь-якому етапі за відповідним клопотанням заявника. Рішення про припинення розгляду заяви оформлюється наказом органу, в якому на розгляді перебуває особова справа заявника.

Розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути призупинено за ініціативою територіального органу ДМС у випадку неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття. У разі призупинення розгляду заяви довідка про звернення за захистом в Україні визнається недійсною.

Рішення про призупинення розгляду заяви оформлюється наказом територіального органу ДМС за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути призупинено за ініціативою територіального органу ДМС не лише у випадку неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття, а й у разі вчинення заявником дій, які унеможливлюють прийняття відповідно рішення (висновку посадової особи) територіального органу ДМС у строк, встановлений Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі 420/20456/21, яке набрало законної сили відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року, ДМС України було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням його психічного стану та дотримання його прав, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу".

6 липня 2022 року ГУ ДМС в Одеській області видало наказ за №129 про повторний розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту" та розпочато повторний розгляд заяви про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Листом від 27.07.2022 №5100.5.1-5615/51.3-22 ГУ ДМС в Одеській області звернулося до Генерального директора комунального некомерційного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Анатолія Волощука. В листі було зазначено, що на обліку ГУ ДМС в Одеській області перебуває заява про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту гр. РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також ОСОБА_1 було видано направлення на медичне обстеження.

Того ж дня ГУ ДМС в Одеській області прийнято наказ від 27.07.2022 №144, яким призупинило повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту у зв`язку з неможливістю проведення процедурних заходів із особою, яка має відповідні вади психологічного характеру, що виходить за межі правових норм Закону України "Про біженців та осіб які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Згідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як визначено частиною другою статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

У цьому зв`язку колегія суддів констатує, що в межах розгляду даної справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів на підтвердження неможливості проведення процедурних заходів щодо ОСОБА_1 . Як і не надано доказів ухилення останнього від проходження медичного обстеження.

Твердження відповідача про наявність у ОСОБА_1 вад психологічного характеру не звільняє суб`єкта владних повноважень виконати судове рішення по справі №420/20456/21 та належним чином розглянути заяву громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням психічного стану ОСОБА_1 та дотримання його прав, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу".

Таким чином колегія суддів вважає, що спірний наказ підлягає скасуванню.

Наслідком такого скасування є обов`язок відповідача поновити повторний розгляд заяви позивача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та відновити дійсність довідки про звернення за захистом в Україні серії 011592, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не може бути визнано законними і обґрунтованими, оскільки суд не встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не перевірив належним чином доводи учасників справи та порушив норми матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволені позову про скасування наказу.

Ухвалити нове судове рішення у відповідній частині про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДМС України в Одеській області від 27.07.2022 року №144 "Про призупинення повторного розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту".

В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов