Справа № 204/9802/21
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/9802/21
Провадження № 2-а/204/2/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Агаєвій К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО №5096142 від 01.12.2021 року, винесену посадовою особою відповідача та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 01.12.2021 року поліцейський батальйону 3 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Нестеренко С.В., як посадова особа від імені суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції, виніс постанову серії ЕАО №5096142 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Як вказано в постанові «01.12.2021 об 11:49:47 в м. Дніпро, пров. Парусний 4 водій, виїжджаючи з прилеглої території не надав перевагу в русі ТЗ, котре рухалось по головній дорозі, під час бесіди з водієм він відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії». Проте, позивач стверджує, що жодного пункту ПДР не порушив, перевагу у русі надавав та не відмовлявся надати посвідчення водія, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що працівником поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ПДР України, яке нібито було підставою для зупинки транспортного засобу. Одночасно з цим, позивач вважає, що був порушений порядок підготовки та розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, посадова особа не впевнився, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, не представився як посадова особа, яка розглядає дану справу, не оголосив яка справа підлягає розгляду та хто притягається до адміністративної відповідальності, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не роз`яснив ОСОБА_1 його права та не заслухав його пояснення. А тому, на думку позивача оскаржувана постанова є безпідставною та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 14.01.2022 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзивів на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 01.12.2021 року капітаном поліції батальйону 3 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Нестеренко С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5096142, відповідно до якої 01.12.2021 року об 11:49:47 год. у м.Дніпро пров.Парусний, буд.4 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA SORENTO, н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території не надав перевагу в русі транспортному засобу котре рухалось по головній дорозі, під час бесіди з водієм він відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії. На водія ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу KIA SORENTO, н.з. НОМЕР_1 (а.с.13).

Крім того, в матеріалах справи міститься посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданого 11.04.2016 року на ім`я ОСОБА_1 , яке дійсне до 11.04.2046 року (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.п.2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

З досліджених у справі доказів судом встановлено, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є недоведеним. Єдиним доказом порушення позивачем правил дорожнього руху та непред`явлення поліцейському водійського посвідчення є тільки оскаржувана постанова.

Однак, постанова серії ЕАО № 5096142 від 01.12.2021 року є рішенням суб`єкта владних повноважень, що приймається на підставі доказів, які доводять винуватість особи у вчиненні правопорушення, тому вона не може заміняти відповідні докази чи розцінюватись як доказ винуватості особи за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, зафіксованих в ній. Постанова містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення доказів на їх підтвердження.

Належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин, відповідачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, наявні в адміністративній справі матеріали факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображають, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5096142 від 01.12.2021 року, через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, з огляду на те, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що під час подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., тому зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 244-246, 72, 77, 242, 286, 293, 295, 371, 382 КАС України, ст.ст.251,280, 283, 284 КУпАП, Законом Уукраїни «Про Національну поліцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕАО №5069142 від 01.12.2021 року, винесену капітаном поліції батальйону 3 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Нестеренко С.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Токар