Справа № 496/3562/22
Суддя: Кириченко П. Л.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3562/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог інспектор роти № 3 батальйон № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Чибісов Микита Юрійович , про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

учасники адміністративного провадження: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту Управління патрульної поліції),

третя особа - інспектор роти № 3 батальйон № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Чибісов Микита Юрійович (далі по тексту інспектор поліції),-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2022 року позивач, який проживає на території Одеського (колишнього Біляївського) району Одеської області, звернувся до суду з позовом адміністративного судочинства до вищевказаних учасників справи, про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 05.08.2022 року відносно нього інспектором УПП в Одеській області лейтенантом поліції Чибісовим Микитою Юрійовичем було винесено постанову серії ЕАР № 5709779 про притягнення його до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ст. 122 ч.1 КУпАП. В якості покарання на нього було накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. Відповідно до постанови, він як водій, керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту перевищив дозволену швидкість 50 км на годину на 25 км, оскільки рухався зі швидкістю 75 кілометрів на годину чим порушив п.12.4 Правил ДД і за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що складена 05.08.2022р. Постанова серії ЕАР № 5709779 винесена з порушенням КУпАП, Законів України «Про дорожній рух», «Національну поліцію» та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка 06.11.2025р. була затверджена Наказом МВС України за №1376; вона не містить відомості про дату розгляду справи та відомості якими здійснене фото або відеозапис; у його діях не вбачається ані події правопорушення ані вини у його скоєнні; у матеріалах справи не має доказів перевищення ним швидкості, а голе посилання автора Постанови тільки на технічний засіб, яким начебто було зафіксоване перевищення швидкості не може бути достовірним доказом, якого достатньо для того, що він дійсно цю швидкість перевищив; фіксація перевищення швидкості цим приладом без назви проводилося без його стаціонарного фіксування «з руки», що дає значні похибки, які перевищують межі встановлені свідоцтвом про його повірку, а це ставить під сумнів показники цього приладу; у Постанові не зазначено хто саме керував транспортним засобом на момент фіксації порушення швидкісного режиму. З огляду на вказане позивач просить суд скасувати повністю оскаржену Постанову.

Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у судове засідання не з`явився, в порядку ст. 162 КАС подав до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що згідно із ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Відповідно до п.12.4 ПДР України водій під час керування автомобілем у населеному пункті повинний дотримуватися швидкості у 50 кілометрів на годину. Перевищення цієї швидкості більше чим на 20 км створює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Матеріалами відео фіксації чітко зафіксовано факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, місце, дата та час його скоєння, а також інформація про пристрій, яким велася відео фіксація, наявна у графі 5 оскаржуваної постанови у вигляді запису «тсО08449|». Дані лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TCО08449 є достовірними доказами перевищення водієм швидкості руху у населеному пункті. Вказана постанова та дії лейтенанта ОСОБА_2 , який зупинив автомобіль «Nissan Rogue» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає вимогам, встановленим ст.283 КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», а тому вважає, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою. З огляду на вказане просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Третя особа інспектор поліції процесуальними правами не скористався і відзиву на позовну заяву або якихось інших процесуальних документів зі своїми міркуваннями з приводу заявленого позову суду не надав.

Рух справи.

11.08.2022 року позовна заява поступила до Біляївського районного суду Одеської області, і всі судді цього суду заявили собі самовідвід, через те що позивач є головою цього суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022р. справа була скерована до Овідіопольського районного суду Одеської області, де за автоматизованим розподілом, який відбувся 03.11.2022р поступив у провадження судді Кириченко П.Л.

Ухвалою від 03.11.2022р. провадження по справі було відкрито і призначене до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.9 ч.2 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Обставини, які встановлені судом.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову з таких мотивів.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5709779, яка була складена 05.08.2022р. в м.Одеса на вул. Балківська 117, лейтенантом ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У тексті цієї Постанови вказано, що водій автомобіля «Nissan Rogue» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 05.08.2022р. о 09 годині 03 хвилини та 12 секунд в м. Одеса по вул. Балківська,117 керував ТЗ зі швидкістю 75 кілометрів на годину чим перевищив максимальне обмеження швидкості в населеному пункті на 25 кілометрів на годину, що зафіксовано на прилад тсО 08449|, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), що створює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

З «Посібника користувача» лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TCО08449 та Свідоцтва «Про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки» №22-01/23906 від 11.11.2022р. вбачається, що його можливо використати як в ручному так і у автоматичному режимі, а його похибки у вимірювання швидкості у обох режимах складає плюс-мінус 2 км/год в діапазонах швидкості від 2 км/год до 200 км/год.

З наданих відповідачем відеозапису та скріншотів вбачається, що автомобіль «Nissan Rogue» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався 05.08.2022р. в населеному пункті зі швидкістю 75 кв/год, тобто вище 50 кілометрів на годину.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.12.4 ПДР України швидкість транспортних засобів в межах населеного пункту обмежена 50 кілометрами на годину.

Отже швидкість автомобіля «Nissan Rogue» реєстраційний номер НОМЕР_1 була на 5 км швидше можливого та умовно дозволеного перевищення у 20 км/год, а 5 км/год перевищує технічну помилку лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TCО08449 на 3 км/год.

Однак суд бере до уваги, що повірка лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TCО08449 відповідно до Свідоцтва «Про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки» №22-01/23906 відбулася 11.11.2022р., а даних щодо правильності його роботи станом на 05.08.2022р. суду не надано, через що є сумнів у перевищені швидкості на 3 км/год від похибки вимірювача у 2 км/год.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

За приписами ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст.9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення (проступку), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.255 КУпАП право на складання протоколів щодо адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 та 6 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції уповноважених осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно з частинами другою-четвертою ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ передбачених частинами 1,2,3,5 та 6 ст.122 КУпАП.

За цією статтею, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З аналізу цих норм права випливає, що розглядати справи та приймати по ним рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП можуть не всі працівники Національної поліції, а лише ті, які крім спеціальних звань мають на це ще й відповідні повноваження.

Оскільки відповідачем не надано доказів того, що лейтенант Чибіс М.Ю. мав повноваження на складання постанови пр о притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, то суд не може визначитися, з тим, що він 05.08.2022р. правомірно на підставі і у межах своїх повноважень склав цю постанову

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, як і доказів правомірності складання ним оскаржуваної постанови, не надав, суд вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5709779 від 05.08.2021р. неправомірною.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Судові витрати.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с.16), суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 139 ч.1 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в повному обсягу.

Керуючись ст.ст.2,5-15,72-77,139,241-246,257 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5709779 від 05.08.2022р., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. 20 копійок) гривень.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.