Справа № 297/234/23
Суддя: ГАЛ Л. Л.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/234/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши адміністративний позов у терміновій справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Сугай Івана Юрійовича, Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Сугай І.Ю., місце роботи якого знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Сечені, 13, Закарпатської області, Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, розташованого за адресо. м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, , про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №705287 від 21.01.2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії БАД №705287 від 21.01.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно вищевказаної постанови він, позивач, нібито, 21.01.2023 року о 10 годині 34 хвилин у м. Берегове на площі Петефі, керуючи транспортним засобом «РЕНО ЗОЕ», державний номерний знак « НОМЕР_2 », не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є незаконним, неправомірним, необґрунтованим, а відповідна постанова підлягає скасуванню.

У позовні заяві ОСОБА_1 зазначає, що, 21.01.2023 року близько 10 год. 30 хв. він дійсно рухався на вищевказаному автомобілі на площі Петефі у м. Берегове та прямував у центральну частину міста. Однак, змушений був здійснити вимушену зупинку на вимогу працівника поліції. Підійшовши до нього, поліцейський попросив для перевірки його документи на право керування даним автомобілем. Після перевірки документів працівник поліції повідомив йому, що під час руху він не надав перевагу в русі пішоходу на найближчому нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.п. 18.1 Правил дорожнього руху України.Позивача здивувало таке повідомлення працівника поліції, оскільки він, як досвідчений водій, здійснював рух на автомобілі з дотриманням усіх Правил дорожнього руху, в тому числі щодо надання переваги в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. Також ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що не бачив на найближчому пішохідному переході жодної особи, що здійснювала перехід або мала намір здійснити перехід, а тим більше не вчиняв будь-яким особам перешкод у русі по пішохідному переході шляхом ненадання їм переваги у русі.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 попросив працівника поліції надати йому докази вчинення ним адміністративного правопорушення, у скоєнні якого його звинувачують. Втім, працівник поліції повідомив, що таких доказів у нього немає, оскільки свідків на місці вчинення порушення не було, а відеофіксацію він не проводив, однак йому достеменно це відомо, оскільки він все бачив на власні очі, то ж йому не потрібні будь-які інші докази. Будь-які подальші його спроби надати працівнику поліції логічні пояснення про не вчинення ним даного адміністративного правопорушення ніяк не вплинули на нього.Після цього працівник поліції склав оскаржувану постанову. Крім того, працівник поліції відмовився також письмово фіксувати його пояснення з приводу даної ситуації.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки є безпідставною та необґрунтованою, а накладення на нього неправомірного штрафу у вигляді грошового стягнення завдає йому матеріальної шкоди.

Крім того, позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в його користь сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн..

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шалапаюк В.Л. в судове засідання не з`явились, ними була подана до суду спільна заява, згідно якої просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 14-15).

Відповідач - поліцейський СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Сугай І.Ю. в судове засідання не з`явився, відзив щодо позову не подав.

Представник ГУНП в Закарпатській області в судове засідання також не з`явився, відзиву на позов не подав, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КАС України ухвала про відкриття провадження з позовною заявою та повісткою була надіслана в Берегівський РВП та ГУНП в Закарпатській області.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2023 року поліцейським СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Сугай І.Ю. винесена постанова серії БАД №705287 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 340 грн.. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 21.01.2023 року о 10:30 годин в м. Берегове на площі Петефі, керуючи транспортним засобом марки «РЕНО ЗОЕ», державний номерний знак « НОМЕР_3 », не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.п. 18.1 Правил дорожнього руху України(а.с. 8).

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно п. 18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Так, поліцейським не доведено, що позивач наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебували пішоходи, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР. Так, позивач у позові ствердив, що наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу в м. Берегове на площі Петефі він не бачив на найближчому пішохідному переході жодної особи, що здійснювала перехід або мала намір здійснити перехід, та не вчиняв будь-яким особам перешкод у русі по пішохідному переході шляхом ненадання їм переваги у русі і його зупинка була здійснена саме на вимогу працівника поліції. Правдивість позивача підтверджується обставинами викладеними ним у позові, та відсутністю беззаперечних доказів (наприклад фото, відеозапису, покази свідків), які могли бути долучені суб`єктом владних повноважень до постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки відповідачем поліцейським СРПП Берегівського РВП ГУНП Сугай І.Ю. не було надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а також його неявка до суду та відсутність відзиву (заперечень), та від іншого відповідача, як суб`єкта владних повноважень також підтверджує правдивість тверджень позивача.

Отже, позиція позивача, яка зазначена в позові не спростована, тому це підтверджує незаконність постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, оскільки вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 18.1 ПДР не доведена, тому дії суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, постанова складена на нього є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 245, 280, 289 КУпАП, ст. 9, ч. 2 ст. 77, 241, 242, 246, 286 КАС України,

рішив:

Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до поліцейського СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Сугай Івана Юрійовича, місце роботи якого знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Сечені, 13, Закарпатської області, Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, розташованого за адресо. м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, , про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №705287 від 21.01.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лайош ГАЛ