Справа № 380/2518/22
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 380/2518/22

адміністративне провадження № К/990/3856/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

Міністерство юстиції України звернулося з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини першої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Водночас самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Таким чином представництво юридичної особи може здійснюватися виключно або через особу, яка діє в порядку самопредставництва, або через адвоката.

Доказів того, що Христина Ган є адвокатом Суду надано не було.

Касаційну скаргу від імені Міністерства юстиції України підписано його представником - Ган Х.П., яка на підтвердження своїх повноважень, додала витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Витяг), положення про відділ судової роботи та міжнародної правової допомоги у Львівській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до Витягу Ган Х.П. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє у судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирової угоди) - представник.

Інститут самопредставництва не передбачає обмежень у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі №826/18492/14, від 13 липня 2021 року у справі №420/7407/20, від 12 січня 2022 року № 160/10938/20, у справі №280/797/20 від 28 грудня 2021 року, в ухвалі від 23 грудня 2021 року у справі №480/507/21, в ухвалі від 21 грудня 2021 року у справі 320/7683/20, в ухвалі від 07 лютого 2022 року 520/5993/21.

Однак з копії витягу з ЄДРПОУ вбачається, що повноваження Ган Х.П. представляти інтереси Міністерства юстиції України є обмеженими в частині відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирової угоди, що свідчить про право підписанта касаційної скарги діяти в межах повноважень, передбачених інститутом представництва, а не інституту самопредставництва.

Аналогічні обмеження передбачені і в Положенні.

Інформація щодо повноважень Ган Х.П. представляти інтереси Міністерства юстиції України в порядку самопредставництва в наданій представником відповідача копії витягу з ЄДРПОУ, відсутня.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2023 року ( провадження №К/990/246/23) касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22 було повернуто скаржнику.

Зокрема, у згаданій ухвалі Верховний Суд надав оцінку повноваженням Ган Х.П. , щодо права звернення в порядку самопредставництва до суду касаційної інстанції.

Звертаючись з цією касаційною скаргою, представником відповідача надані ті самі документи на підтвердження повноважень, яким Судом уже була надана оцінка в ухвалі про повернення касаційної скарги.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

Пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22 - повернути скаржнику.

подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяМ.В. Білак