Справа № 522/821/23
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/821/23
Провадження №2-а/522/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулось Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області з позовом до громадянина Республіки Білорусь, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.12.2022 року працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень відповідача, було встановлено, що відповідач прибув на територію України 28.02.2013 року, легально, через КПП «Горностаївка», за паспортним документом громадянина Республіки Білорусь для виїзду за кодон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 11.10.2012 року по 11.10.2022 року. Відповідач на території України знаходиться не законно, ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. ОСОБА_2 за скоєне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та було прийняте рішення № 778 від 05.12.2022 року, яким зобов`язано відповідача покинути територію України до 03.01.2023 року. Рішення відповідач не оскаржував територію України не покинув. 09.01.2023 року ОСОБА_2 був повторно виявлений, та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2023 року провадження по справі відкрито.

У судове засідання призначене на 06 лютого 2023 року сторони з`явились.

Під час судового засідання позивач наполягав на задоволенні позову. Відповідач під час судового засідання пояснив, що працював в Україні, до праці не примушували. З позовом ознайомлений, визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріли справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.12.2022 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64 громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_3 було встановлено, що він прибув в Україну 28.02.2013 року, легально, через КПП «Горностаївка», за паспортним документом громадянина Республіки Білорусь для виїзду за кодон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 11.10.2012 року по 11.10.2022 року.

ОСОБА_2 на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 05.12.2022 року серії ПН МОД № 009353 ОСОБА_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009262 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн. ОСОБА_4 штраф сплачено, про що свідчить квитанція долучена до матеріалів справі від 16.12.2022 року №102.

Згідно Рішення № 778 від 05.12.2022 року, ГУ ДМС в Одеській області було вирішено примусово повернути ОСОБА_3 в країну походження та зобов`язати покинути територію України у термін до 03.01.2023 року включно. Судом встановлено, що відповідачем рішення виконано не було.

Згідно розписки від 05.12.2022 року ОСОБА_2 був ознайомлений з рішенням №778 від 05.12.2022 року, зазначив, що від виконання рішення не відмовляється, перекладача не потребує.

09.01.2023 року ОСОБА_3 було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2023 року вирішено затримати громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців до 10.07.2023 року з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 09.01.203 року серії ПН МОД № 009480 ОСОБА_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009388 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Таким чином відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні проживає на території України без документів на право проживання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Республіки Білорусь, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що громадянин Республіки Білорусь, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правовий режим знаходження його на території України, є підстави для примусового видворення громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.В. Науменко

06.02.23