Справа № 320/15611/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2023 року № 320/15611/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я. В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 6 протоколу №133 від 02.09.2021;

- Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, у зв`язку з встановленням йому першої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.03.2021 МСЕК позивачу встановлено І групу інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служб из ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає, що він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням іншої групи інвалідності. Однак відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні такої допомоги, посилаючись на те, що МОУ не здійснювало розрахунок під час звільнення з Міністерства внутрішніх справ.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив. 10.01.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню Порядок N 975 та Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який діяв на час встановлення позивачу інвалідності. Позивач був звільнений з органів внутрішніх справ, який знаходиться в підпорядкуванні Міністерства внутрішніх справ України, тому Міністерство оборони України є неналежним відповідачем у справі. Також позивач до заяви про виплату одноразової грошової допомоги не додав довідку про отримання (не отримання) ним компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу та у період з 10.06.1986 по 08.08.1986 у складі Збройних Сил СРСР брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З 31.02.1997 по 06.10.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений з посади головного спеціаліста відділу експлуатаційно-технічного метрологічного забезпечення криміналістичної техніки Державного науково-дослідницької експертно-криміналістичного центру МВС України, із званням полковник.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням від 24.05.2021 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Центрального архіву МОУ від 30.09.1993 №51/10571 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою ВЧ61753 позивач з 10.06.1986 по 08.08.1986 виконував завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і має пільги передбачені наказом МО СССР №147 від 12.07.1986.

Наказом МВС від 12.10.1999 №439 о/с із 06.10.1999 позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил на підставі п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби.

Відповідно до Довідки з акта огляду МСЕК від 19.03.2021 №787652 позивачу встановлено з 15.03.2021 І група інвалідності, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ від 15.06.2021 позивача не могли звільнити з військової служби під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Отже МВС не є органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення позивача із військової служби.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 N 2232-XII (далі - Закон N 2232-XII).

У силу змісту ст. 41 Закону N 2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 N 2011-XII з наступними змінами та доповненнями у редакції на момент встановлення позивачу інвалідності (далі - Закон N 2011-XIII).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону N 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до норм частини 6 статті 163 Закону N 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

На реалізацію частини 9 статті 163 Закону N 2011-XII, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 25.12.2013 N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерв" (далі - Постанова N 975). Пунктом 12 Порядку N 975, встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з пунктом 13 Порядку N 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Сфера застосування Закону N 2011-XII поширюється не лише на Міністерство оборони України, а й на інші центральні органи виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи; виплата одноразової грошової допомоги здійснюється тим органом, у якому проходив службу військовослужбовець.

Позивач проходив військову службу та у період з 10.06.1986 по 08.08.1986 у складі Збройних Сил СРСР брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З 31.02.1997 по 06.10.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений з посади головного спеціаліста відділу експлуатаційно-технічного метрологічного забезпечення криміналістичної техніки Державного науково-дослідницької експертно-криміналістичного центру МВС України, із званням полковник. .

Згідно з пунктом 1 частини 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21 березня 1989 року N 10224-XI "Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ", прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про військові формування на Україні", Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про правонаступництво України", органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Міністерство оборони України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міністерство оборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що саме на Міністерство оборони України, як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, в тому числі особам, які проходили військову службу у складі військових формувань колишнього СРСР, у разі встановлення їм відповідної групи інвалідності.

З архівної довідки, виданої Міністерством внутрішніх України від 30.11.2021 та військового квитка позивача, вбачається, що позивач проходив саме військову службу, при цьому, висновок у витязі з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 02.09.2021 №133 щодо ОСОБА_1 про те, що Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок під час звільнення з органів Міністерства внутрішніх справ, є необґрунтованим та не базується на жодних конкретних фактичних обставинах, які доводять даний факт. Відповідачем не досліджувалось питання хто саме здійснював звільнення позивача з військової частини, та чи здійснювалось звільнення на підставі наказів Міністерства оборони України чи МВС України.

У постанові від 12.10.2021 у справі N 296/5885/17, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зобов`язання саме Міністерства оборони України призначити та виплати одноразову грошову допомогу, оскільки позивач, є інвалідом II групи з 29.11.2016, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, а не із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, відсутні будь-які докази того, що позивач під час проходження служби в органах внутрішніх справ брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримував травми, поранення і захворювання.

Таким чином, оскільки позивачу встановлено І групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не із проходженням служби в органах внутрішніх справ, то саме Міністерство оборони України, у даному випадку, є органом, який уповноважений вирішити питання щодо наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Відповідач, у даному випадку, є правонаступником Міністерства оборони СРСР, у підпорядкуванні якого перебували всі збройні формування СРСР, у тому числі і внутрішні війська.

Зважаючи на ту обставину, що позивач проходив службу у внутрішніх військах, обов`язок щодо вирішення питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС покладається на Міністерство внутрішніх справ України, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а оскаржуване рішення також є необґрунтованим, адже не містить мотивів та підстав для таких висновків, з огляду на що, Міністерство оборони України неправомірно відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, а саме, належним чином не мотивувало своє рішення та не врахувало обставин того, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, а не із проходженням служби в органах внутрішніх справ, як і не було встановлено обставин, що позивача було звільнено з військової служби до того, як було прийнято для проходження служби в органах внутрішніх справ.

Судом також враховано правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі N 806/1717/16.

За наслідком розгляду справи суд вирішив, що рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є протиправним та підлягає скасуванню. Водночас, належним способом захисту прав позивача, є саме зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у відповідності до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збору чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 975 від 25.12.2013, з урахуванням висновків суду у даній справі та наявності дискреційних повноважень відповідача у питанні розгляду поданих документів у взаємозв`язку із їх належністю, повнотою та відповідності законодавству.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:
Задовольнити частково позовну заяву.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 6 протоколу №133 від 02.09.2021.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідності до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збору чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 975 від 25.12.2013, з урахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.