Справа № 520/5137/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

31 січня 2023 р.Справа № 520/5137/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності (дій) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , який має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорії 1), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) як отримувач пенсії: - до 01.01.2019 року по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; з 01.01.2019 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; з 12.01.2022 року - відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року у справі № 520/5137/19, що набрало законної сили 12.08.2019 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Судовим рішенням визнана протиправною бездіяльність (дії) ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 29.04.2019 пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ).

ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язане провести з 29.04.2019 обчислення, перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа № 3-14/2019(402/19, 1737/19).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 520/5137/19.

Судовим рішенням ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язано протягом тридцяти днів подати до суду звіт про виконання означеного судового рішення.

22.04.2021 року до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Харківській області, яким пенсійний орган повідомляв суд, що позивач з 01.01.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та про те, що рішенням ГУ № 64 від 13.01.2021 року проведений перерахунок пенсії позивача за період з 29.04.2019 року по 11.08.2019 року, визначена доплата у розмірі 7.985,30 грн, яка буде виплачена при відповідному фінансуванні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року звіт ГУ ПФУ в Харківській області про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19 фактично не прийнятий. Відповідачу у справі встановлений новий строк для подання звіту про виконання означеного судового рішення. Цією ж ухвалою судом відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

25.05.2021 року до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Харківській області, яким пенсійний орган повідомляв суд, що позивач з 01.01.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та про те, що рішенням ГУ № 64 від 13.01.2021 року проведений перерахунок пенсії позивача за період з 29.04.2019 року по 11.08.2019 року, визначена доплата у розмірі 7.985,30 грн, яка виплачена позивачу у травні 2021 року.

26.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами/клопотаннями, якими просив визнати даний звіт пенсійного органу неприйнятим, встановити ГУ ПФУ в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у порядку, встановленому ч. 2 ст. 382 КАС України. Також суд постановити окрему ухвалу з приводу протиправних дій відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року, що набрала законної сили 06.09.2021 року, звіт ГУ ПФУ в Харківській області про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19 фактично не прийнятий. Відповідачу у справі встановлений новий строк для подання звіту про виконання означеного судового рішення. Цією ж ухвалою судом відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень. Ухвалою цього ж суду від 01.06.2021 року відмовлено у постановленні окремої ухвали.

22.06.2021 року до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Харківській області, яким пенсійний орган повідомляв суд, що позивач з 01.01.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та про те, що рішенням ГУ № 64 від 13.01.2021 року проведений перерахунок пенсії позивача за період з 29.04.2019 року по 11.08.2019 року, визначена доплата у розмірі 7.985,30 грн, яка виплачена позивачу у травні 2021 року.

22.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою/клопотанням, якою просив визнати даний звіт пенсійного органу неприйнятим, встановити ГУ ПФУ в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у порядку, встановленому ч. 2 ст. 382 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 року звіт ГУ ПФУ в Харківській області про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19 фактично не прийнятий. Відповідачу у справі встановлений новий строк для подання звіту про виконання означеного судового рішення. Цією ж ухвалою судом відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

11.08.2021 року до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Харківській області, яким пенсійний орган повідомляв суд, що позивач з 01.01.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і, що судом не було враховано ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за положеннями якої ОСОБА_1 не може отримувати дві різні державні пенсії.

15.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою/клопотанням, якою просив визнати даний звіт пенсійного органу неприйнятим, встановити ГУ ПФУ в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у порядку, встановленому ч. 2 ст. 382 КАС України та постановити окрему ухвалу щодо необхідності негайного виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року звіт ГУ ПФУ в Харківській області про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19 фактично не прийнятий. Відповідачу у справі встановлений новий строк для подання звіту про виконання означеного судового рішення. Цією ж ухвалою судом відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень. Ухвалою цього ж суду від 23.09.2021 року відмовлено у постановленні окремої ухвали.

02.11.2021 року до суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Харківській області, яким пенсійний орган повідомляв суд, що позивач з 01.01.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і, що судом не було враховано ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за положеннями якої ОСОБА_1 не може отримувати дві різні державні пенсії.

27.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із /клопотанням, якою просив визнати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року по справі № 520/5137/19 невиконаним; накласти на начальника ГУ ПФУ в Харківській області Ачкасова В.М., як керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення, штраф, передбачений ч. 2 ст. 382 КАС України. Половину суми штрафу стягнути на його користь, іншу половину до Державного бюджету України; встановити новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначав про те, що судом неодноразово встановлювався ГУ ПФУ в Харківській області строк для подання звіту про виконання судового рішення. На час звернення до суду із заявою, судове рішення залишається фактично не виконаним, донараховані суми пенсії, у відповідності до судового рішення, йому у не виплачені.

Одночасно позивач звернувся із заявою, якою просив суд постановити окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України, в якій зобов`язати відповідача вжити заходи щодо усунення порушень п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України шляхом здійснення перерахунку його пенсії на підставі рішення суду у справі № 520/5137/19 без обмеження датою набрання зазначеним рішенням суду законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року звіт ГУ ПФУ в Харківській області про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19 фактично не прийнятий. Відповідачу у справі встановлений новий строк для подання звіту про виконання означеного судового рішення. Цією ж ухвалою судом відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень. Ухвалою цього ж суду від 04.11.2021 року відмовлено у постановленні окремої ухвали.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що станом на 04.11.2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року у справі № 520/5137/19 є невиконаним в повному обсязі. З огляду на те, що відповідно до звіту про виконання рішення суду № 2000-0802-7/134775 від 29.10.2021 року пенсійним органом вживаються дії та заходи щодо виплати заборгованості позивачу.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині, якою судом відмовлено у застосуванні до керівника суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ в Харківській області, положень ч. 2 ст. 382 КАС України, ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення в цій частині та прийняти нове рішення про задоволення означених вимог. Також ОСОБА_1 просить окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України, якою зобов`язати відповідача вжити заходи щодо усунення порушень його пенсійних прав.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 навів доводи фактично аналогічні підставам, викладеним у заяві про встановлення судового контролю.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1 , представників ГУ ПФУ в Харківській області, дослідивши матеріали справи та переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Частиною другою ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частин першої та другої ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу частин першої та другої ст. 382 КАС України убачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Втім, колегія суддів зауважує про те, що хоч зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, але вони застосовуються залежно від наявності об`єктивних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.02.2020 року у справі № 0640/3719/18 та від 11.06.2020 року у справі № 640/13988/19.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Більше того, встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення за наслідком звернення позивача з відповідним клопотанням направлене на усунення вже існуючого порушення прав цього позивача стосовно належного виконання судового рішення.

Позивач вказує, що рішення суду не виконано пенсійним органом у спосіб, встановлений рішенням суду, та що відповідачем створено лише розрахунок заборгованості проте, доказів виплати не надано.

За матеріалами справи встановлено, що за період квітень-серпень 2019 року пенсійним органом здійснено обчислення пенсії позивача з урахуванням судового рішення, визначена сума заборгованості в розмірі 7.985,30 грн, яка виплачена в травні 2021 року. Означена обставина послугувала підставою для встановлення судом першої інстанції ГУ ПФУ в Харківській області нового строку подання звіту про виконання судового рішення у справі № 520/5137/19. Факт того, що розпорядженням відповідача № 2 від 12.01.2023 року «щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 12.08.2019 року по 30.06.2021 року» визначена доплата у розмірі 11.392,33 грн, виплату якої передбачено у лютому 2023 року, не спростовує твердження позивача та висновок суду першої інстанції стосовно невиконання відповідачем судового рішення в повному обсязі, у зв`язку з чим наявні підстави для здійснення судового контролю за його виконанням.

Проте, колегія суддів, враховуючи означене вище, зазначає про відсутність підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі, оскільки останнім вчиняються дії, спрямовані на його виконання.

При цьому для накладення штрафу в порядку, визначеному ч. 2 ст. 382 КАС України, на керівника суб`єкта владних повноважень, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Наведене дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені, зокрема нормами ч. 2 ст. 382 КАС України. Тобто на час прийняття судом рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року № 126, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн гривень.

Станом на 08.04.2021 Пенсійним фондом України профінансовано погашення заборгованості з пенсійних виплат 6 229 особам на суму 159,5 млн гривень з датою надходження судових рішень до боржників (територіальних органів ПФУ) 31.05.2019 року включно.

За відкритими даними Пенсійного фонду України станом на червень 2021 року в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації обліковувалося 57,1 тис судових рішень, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Отже, нараховані позивачу суми пенсії (після проведення перерахунку відповідно до означеного вище судового рішення) мають бути виплачені за рахунок коштів Державного бюджету України, тобто лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань, а саме, - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. При цьому фактичне погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів здійснюється у порядку черговості. Інших фінансових можливостей для здійснення виплат, крім зазначених, відповідач не має.

Верховним Судом України в постанові від 26.11.2020 у справі № 361/2109/17 зроблений правовий висновок, що лише сам факт невиконання рішення суду не може бути підставою для юридичної відповідальності у вигляді штрафу, за відсутності доказів недобросовісної поведінки особи, відповідальної за виконання рішення суду. Таких доказів судам першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для накладення на керівника ГУ ПФУ в Харківській області штрафу, встановленого ч. 2 ст. 382 КАС України, оскільки судом не встановлено недобросовісної поведінки органу Пенсійного фонду як суб`єкта владних повноважень у питанні виконання судового рішення у даній справі.

Враховуючи наведене в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегія суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України). Враховуючи наведене в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегія суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 321, 325, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 10 лютого 2023 року.