Справа № 480/11001/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 р.Справа № 480/11001/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 10.02.22 року по справі № 480/11001/21

за позовом Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якому просив суд:

- визнати постанову про накладення штрафу від 05.10.2021 ВП №65989378, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренко В.О. по виконавчому листу №480/4315/20, протиправною;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 05.10.2021 ВП №65989378, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренко В.О. по виконавчому листу №480/4315/20.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 адміністративний позов Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області ( , вул.Свободи, 49, м.Шостка, 41100) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ) ( , вул.Петропавлівська, 75, м.Суми, 40003) про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною і скасовано постанову головного державного виконавця підрозділу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренка В.О. ВП №65989378 від 05.10.2021 про накладення штрафу на Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації у розмірі 5100,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 11.01.2022.

28 січня 2022 року Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судового збору.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 у задоволенні заяви Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області про відшкодування судових витрат відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішеннням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року задоволені його позовні вимоги до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу. При ухваленні рішення судом не вирішене питання про відшкодування позивачу судового збору у розмірі 2270,00 грн, сплаченого ним при подачі позову, тому позивач просить ухвалити додаткове судове рішення, вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Відповідач своїм правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зокрема, положеннями частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системно аналізуючи вищевказані положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Водночас, процесуальний закон визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У контексті відшкодування судового збору у статтях 139-142 Кодексу адміністративного судочинства України законодавець визначив коло суб`єктів розподілу чи повернення судового збору, оскільки у вказаних нормах веде мову про сторін (позивача й відповідача) і третю особу.

Так, аналіз змісту частин першої-третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Отже, такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаний із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 29 серпня 2022 року у справі №826/16473/15, які враховуються судом в силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач, який є суб`єктом владних повноважень, при розгляді даної справи поніс витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про хибність доводів позивача про наявність у нього права на відшкодування понесених ним витрат на сплату судового збору при зверненні до суду.

Таким чином, в даному випадку судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача.

Стосовно посилань позивача на рішення Сумського окружного адміністративного суду, як на практику у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки в силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши додаткове рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 по справі № 480/11001/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова