Справа № 420/17132/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 листопада 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №14562-12407/К-02/8-1500/22 від 07.09.2022 року позивачу у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 22456,99 грн.;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів за період з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 22456,99 грн.

Ухвалою від 14 грудня 2022 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на виконання судового рішення було виплачено 22456,99 грн., що є донарахованою за період з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року сумою недоотриманої пенсії.

Позивач вважає, що з огляду на виплату вказаної суми в червні 2022 року, затримка виплати складає 135 календарних місяців (з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року).

Головним управлінням ПФУ в Одеській області на виконання судового рішення зараховано позивачу суму недоотриманої пенсії у розмірі 22456,99 грн. на банківську картку позивача. Вказані кошти надійшли позивачу 30.06.2022 року.

Так, позивач зазначив, що при здійсненні відповідачем розрахунку та виплати позивачу суми недоотриманої пенсії 30.06.2022 року йому не було нараховано компенсацію втрати частини доходів за період з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року, у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

Позивач зазначив, що в липні 2022 року він звернувся до Головного управління із заявою про нарахування та сплату суми компенсації втрати частини доходів, але листом від 07.09.2022 року позивачу було відмовлено.

Такі дії відповідача, на думку позивача, є протиправними, оскільки основною умовою виплати громадянину компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (Вхід. № ЕП/38966/22 від 29.12.2022 року), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що Головним управлінням на виконання постанови Біляївського районного суду Одеської області від 27.09.2011 року по справі №2а-1687/11 позивачу було виплачено 22456,99 грн., що є донарахованою за період з 11 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Відповідач зауважив, що виплата, проведена на виконання рішення суду, носить разовий характер, в розумінні положень Закону №2050 та Порядку №159 на таку виплату не може нараховуватись компенсація втрати частини доходів.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується наявними в матеріалах справи посвідченнями.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27.09.2011 року по справі №2а-1687/11 позовні вимоги позивача були задоволені частково та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області безстроково сплачувати ОСОБА_1 , як інвалідові 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857, з проведенням відповідного перерахунку пенсії та виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично отриманим за період з 11 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням здійснених виплат. Вказана постанова набрала законної сили 25.11.2013 року.

Ухвалою від 25 листопада 2013 року Одеський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області задовольнив частково, а постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 27 вересня 2011 року змінив, виключивши з резолютивної частини кінцеву дату виплат «по 22 липня 2011 року, включно». В іншій частині постанову залишено без змін.

Ухвалою від 30 вересня 2014 року Одеський апеляційний адміністративний суд виправив допущену описку в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року, у резолютивній частині вказано постанову «Біляївського районного суду Одеської області» замість «Теплодарського міського суду Одеської області», а в іншій частині залишено без змін.

Суд встановив, що на виконання судового рішення 30.06.2022 року було здійснено зарахування коштів на банківський рахунок позивача у розмірі 22456,99 грн., що підтверджується історією по картковому рахунку позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та сплату суми компенсації втрати частини доходів за період з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року, у зв`язку з несвоєчасним виконанням судового рішення.

Проте листом №14562-12407/К-02/8-1500/22 від 07.09.2022 року відповідач відмовив у задоволенні заяви, зазначивши, що доплата по перерахунку пенсій носить одноразовий характер та не підлягає під визначення терміну «доходи» у розумінні Закону №2050.

Не погодившись з відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення)

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення

кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що

компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного

захворювання її матері під час вагітності, тощо);

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення);

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 4 цього Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Використане у ст.ст. 3, 4 Закону № 2050-ІІІ формулювання доводить, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, та означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Позивач вважає, що він має право на компенсацію втрати частини доходів, оскільки затримка виплати пенсії складає 135 календарних місяців, а саме з 11 березня 2011 року по 31 травня 2022 року.

У свою чергу відповідач вважав, що виплата, проведена на виконання рішення суду, носить разовий характер, в розумінні положень Закону №2050 та Порядку №159 на таку виплату не може нараховуватись компенсація втрати частини доходів.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування та аналізу таких норм права.

Статтями 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 27.09.2011 року по справі №2а-1687/11 відповідача, зокрема, зобов`язано безстроково сплачувати ОСОБА_1 , як інвалідові 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857, з проведенням відповідного перерахунку пенсії та виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично отриманим за період з 11 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням здійснених виплат..

Як зазначено у відзиві на позовну заяву та не заперечується позивачем, на підставі цієї постанови позивачу було виплачено 22456,99 грн., що є донарахованою за період з 11 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Проте, суд встановив, що вказана виплата була здійснена 30.06.2022 року у розмірі 22456,99 грн., що підтверджується історією по картковому рахунку.

Разом з тим суд зазначає, що право на отримання вказаної виплати у позивача з`явилось одночасно з набранням законної сили постанови Біляївського районного суду Одеської області від 27.09.2011 року по справі №2а-1687/11. Як зазначалось, постанова суду набрала законної сили 25.11.2013 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що затримка вказаної виплати пенсії почалася після спливу одного місяця з дати набрання постановою суду законної сили 25.12.2013 року та тривала до моменту фактичної виплати 30.06.2022 року.

Крім того, в положеннях ч. 2 ст. 55 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є пряма вказівка, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Окрім цього, статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, суд доходить висновку про порушення відповідачем наведених норм матеріального права та часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 25.12.2013 року по 30.06.2022 року та зобов`язання нарахувати та виплатити цю компенсацію за вказаний період.

Одночасно, суд доходить висновку, що не належать задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дії з відмови у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів за період з 11 березня 2011 року по 24.12.2013 року та зобов`язання вчинити ці дії, оскільки обов`язок щодо виплати позивачу нарахованої пенсії за судовим рішенням у відповідача виник лише 25.12.2013 року, обґрунтування чому наведено вище.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову частково не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать компенсації за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії в розмірі 22456,99 грн. за період з 25.12.2013 року по 30.06.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії в розмірі 22456,99 грн. за період з 25.12.2013 року по 30.06.2022 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко