Справа № 200/3222/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року справа №200/3222/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Казначеєв Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Логойда Т.В.), складене в повному обсязі 25 серпня 2022 року в м. Слов`янсь Донецької області, у справі № 200/3222/22 за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника засобами поштового зв`язку звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровської міської ради Донецької області від 26 січня 2022 року № 8/23-87 «Про відмову ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 »;

- зобов`язати Покровську міську раду Донецької області прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 , та передати їй у власність земельну ділянку площею 0,0647 га, кадастровий номер :14:014:0859.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати вищевказане рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що при регулюванні спірних правовідносин слід застосовувати норми права, які діяли станом на момент подання заяви, а саме станом на 19.03.2021.

Відтак, застосуванню підлягає редакція ст. 118 Земельного кодексу України станом на 19.03.2021.

Вважає, що відмова в складі технічної документації через те, що на праві власності позивачу належить квартира, а не садибний будинок, є протиправною.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок, який складається з двох квартир - АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 листопада 2007 року, серії ВКВ № 611214, придбала квартиру з господарськими будівлями, що розташовані на земельній ділянці Красноармійської (натепер Покровської) міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира за цією адресою на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстрована в Красноармійському бюро технічної інвентаризації 10 грудня 2007 року (запис № 11350 в книзі 62) та внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка з Реєстру від 25 червня 2021 року № 236289764).

Згідно з технічним паспортом від 09 жовтня 2020 року, що виданий позивачу, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

19 березня 2021 року, з метою приватизації земельної ділянки площею 0,0647 га, кадастровий номер :14:014:0859, вона звернулася до Покровської міської ради Донецької області із заявою, в якій просила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 , та передати її у власність.

До заяви додала:

1) документи, що посвідчують її особу;

2) копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :14:014:0859, в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 , що розроблена 29 вересня 2020 року за заявою позивача ФОП ОСОБА_2 ;

3) копію витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 0,0647 га, кадастровий номер :14:014:0859, місце розташування (адміністративно-територіально одиниця): АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки «02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутнє; дата державної реєстрації земельної ділянки 30 листопада 2020 року; земельна ділянка зареєстрована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розроблена 29 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_2 ; обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Заява була зареєстрована в Центрі надання адміністративних послуг м. Покровська 19 березня 2021 року за № 05-03/4206.

На вказану заяву відповідач листом повідомив, що питання безоплатної приватизації присадибної ділянки розглядатися не може з огляду на невідповідність документів, що містяться у складі технічної документації із землеустрою (позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_5 , а не садибний будинок).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року в справі №200/11059/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Покровської міської ради Донецької області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 та передачу її у власність; зобов`язано Покровську міську раду Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 та передачу її у власність, з прийняттям мотивованого рішення за наслідком її розгляду, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення відповідач розглянув заяву позивача з урахуванням доданих до неї документів, в тому числі договору купівлі-продажу квартири, за яким заявниця набула право власності на квартиру у будинку.

Рішенням Покровської міської ради Донецької області від 26 січня 2022 року № 8/23-87 відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 , розробленої ФОП ОСОБА_2 , та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0647 га, кадастровий № :14:014:0859, у зв`язку з недотриманням вимог законів, а саме статей 118, 120, 121 Земельного кодексу України, якими встановлено, що безоплатно у власність громадянам України передаються земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у тому числі земельні ділянки, на яких розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у їх власності.

Судами також встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності Покровської міської ради Донецької області.

Рішення про надання її у власність або в користування (оренду) позивачу або попереднім власникам квартири АДРЕСА_5 , міською радою не приймалися.

Позивачем надана довідка Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29 липня 2022 року № 31-5-0.3-1428/2-22, в якій зазначено, що згідно з даними державного земельного кадастру на території Донецької області, станом до 01 січня 2013 року інформація про зареєстровані права на земельну ділянку за позивачем відсутня; з 01 січня 2013 року по теперішній час реєстрацію права власності та оренди нерухомого майна здійснюють відділи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Судами також встановлено, що згідно з поданою позивачем до відповідача технічною документацією із землеустрою кожна з двох квартир у будинку АДРЕСА_2 має окремий вихід і розташована на окремій (суміжній) земельній ділянці, де, зокрема в документі «План будинку садибного типу, літера «А-1» між квартирами будинку зазначена спільна стіна довжиною 9,10 м (права частина плану). Позивач, вважаючи, що відповідач допустив протиправні дії у вирішенні клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії ради щодо відмови затвердження технічної документації із землеустрою є правомірними.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною третьою статті 24 Закону № 280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частиною першою статті 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону № 280/97-ВР).

У Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктами а-в статті 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (стаття 40 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент подання заяви позивачем 19.03.2021) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент подання заяви позивачем 19.03.2021) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент подання заяви позивачем 19.03.2021) встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України закріплено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року в справі №200/11059/21, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Покровську міську раду Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 та передачу її у власність, з прийняттям мотивованого рішення за наслідком її розгляду, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, тобто зобов`язано відповідача по справі прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 та передачу її у власність

Однак, на виконання рішення суду відповідачем прийнято рішення про відмову затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 та передачу її у власність з посиланням на порушення ст. 118, 120, 121.

Однак, відповідачем, при прийнятті спірного рішення не зазначено інших доводів та не надано доказів щодо невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів (як єдина підстава для відмови, яка передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України ), прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (як єдина підстава для відмови, яка передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України ).

Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення ст. 118 Земельного Кодексу України, оскільки позивачем дотримано всіх вимог діючого законодавство, надані всі необхідні документи для затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 .

Посилання відповідача на порушення норм ст. 120 Земельного Кодексу України в частині придбання позивачем квартири, а не будинку, не є вирішальними при розгляді даної справи, оскільки за договором купівлі-продажу позивачем придбана не тільки квартира, а й інші споруди, розташовані на земельній ділянці, відтак, позивач має право на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Норми ст. 121 Земельного Кодексу України не є порушеними з огляду на те, що площа земельної ділянки за кадастровим № :14:014:08590,0647 складає 0,0647 га.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15.

Тому, належним способом захисту буде визнання протиправним та скасування спірного рішення із зобов`язанням відповідача надати прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги про передачу у власність земельної ділянки є передчасними в межах спірних правовідносин та задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно застосовані до спірних правовідносин норми п.п.5 п.27 «Перехідних положень» Земельного кодексу України станом на 07.04.2022 р., оскільки заява подана позивачем 19.03.2021 року, тобто до внесення вищезазначених змін до Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог на виконання приписів ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду 25 серпня 2022 року по справі № 200/3222/22 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровської міської ради Донецької області від 26 січня 2022 року № 8/23-87 «Про відмову ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 ».

Зобов`язати Покровську міську раду Донецької області прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території

АДРЕСА_1 задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г.Гаврищук

Е.Г. Казначеєв