Справа № 638/6407/22
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6407/22
Провадження № 2-а/638/51/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Кондратюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною та скасувати постанову серії ЕАР № 6071813 від 24.10.2022 року про адміністративне правопорушення про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2022 року поліцейським 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області винесено оскаржувану постанову у відношенні неї за ч.1 ст.122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вона не пропустила пішохода на нерегульованому пішохідному переході на якому перебував пішохід, чим нібито порушила п.18.1 ПДР України. Вважає дану постанову необґрунтованою, та такою, що не відповідає нормам КУпАП та підлягає скасуванню. Під час винесення постанови не дотримано ст.245 та ст. 280 КУпАП. Зазначила, що в момент проїзду нерегульованого пішохідного переходу, пішохід знаходився на тротуарі та взагалі не почав переходити проїзну частину. Окрім того траєкторія руху транспортного засобу та пішохода не перетинались, жодних перешкод на момент початку руху пішохода транспортний засіб йому не створював. В порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП в постанові серії ЕАР № 6071813 відсутнє посилання на технічні засоби, за допомогою яких здійснено відеозапис. Пояснень свідків чи будь-яких інших доказів порушення позивачем ПДР України відповідачем не надано, а отже належні докази вчинення правопорушення позивачем відсутні. Крім того, у постанові неправильно вказано місце нібито скоєного адміністративного правопорушення, а саме АДРЕСА_1 замість АДРЕСА_2 . Вказане свідчить про формальний підхід відповідача до оформлення матеріалів нібито вчиненого правопорушення. Оскільки постанову винесено з численними порушеннями вважає, що у її діях немає складу адміністративного правопорушення.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В матеріалах справи є відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позивних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що позов є необґрунтованим та безпідставним, а оскаржувана постанова є законною. 24.10.2022 року о 17-17 год. Поблизу будинку 44/2 по вул. Cумській у м. Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб Hyundai Venue, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішохіда. Зазначений автомобіль був зупинений на підставі ст.. 35 ЗУ «про національну поліцію». Поліцейський представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та повідомив про початок розгляду адміністративної справи. Позивачу в повному обсязі були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 287, 289 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови. Жодних клопотань позивач не заявляв. За результатами розгляду справи, поліцейський, оцінивши докази, які були зафіксовані на відео реєстратор Xiaomi 70MAI, встановив, що позивач 24.10.2022 року о 17-17 год. поблизу будинку 44/2 по вул. Сумській у м. Харкові, керуючи транспортним засобом Hyundai Venue, номерний знак НОМЕР_1 , не пропустив пішохода на нерегульованому пішохідному переході, а саме, наближаючись до нерегульованого переходу, позначеного інформаційно-вказівними знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати дорогу пішохіду, чим створив перешкоду для пішохода та порушив ПДР України. Також зазначили, що твердження позивача, що при розгляді поліцейським не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення повністю спростовуються відеозаписом з відеореєстратора Xiaomi 70MAI на якому зафіксована інформація, що є істотною для доказування вини позивача. Позивач вказує, що в постанові відсутнє посилання на технічні засоби, за допомогою яких здійснено відеозапис, але це не відповідає дійсності, оскільки в п. 7 постанови зазначено, що до постанови додається рапорт і відеозапис, при цьому посилання на технічний засіб присутнє в п. 5 де зазначено «Зафіксовано на відео реєстратор ксяомі». Також у рапорті поліцейський зазначив,що в постанові серії ЕАР № 6071813 через технічну специфіку службових планшетних пристроїв, які самостійно визначають геолокацію місця знаходження, що може призводити до неточного встановлення правопорушення: м.Харків, вул.. Сумська 44/2, яку і зазначає позивач. Вважає, що позивачем не було надано жодних доказів для спростування факту вчинення ним правопорушення. Що стосується вимог позивач щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначили, що ТОВ «Фінансово-правова група «Захист» не є адвокатським бюро та не є адвокатським об`єднанням, а директор цього ТОВ Марищук В.С. не є адвокатом, тому договір про надання правничої допомоги №б/н від 01.11.2022, який надав позивач, не відповідає терміну «договір про надання правової допомоги». Тому позивачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження витрат на професійну допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

24.10.2022 року інспектором УПП в м. Харківській області поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 4 Федоровим Д.С. складено постанову серії ЕАР № 6071813 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно даної постанови на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за те, що остання 24.10.2022 року близько 17 год. 17 хв. поблизу будинку 44/2 по вул. Сумській у м. Харкові, керуючи транспортним засобом Hyundai Venue, номерний знак НОМЕР_1 , не пропустила пішохода на нерегульованому пішохідному переході, на якому перебував пішохід, чим здійснила порушення вимог п.18.1 ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 ч. 1ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного у постанові серії ЕАР №6071813, представником відповідача до відзиву долучено диск із відеозаписом з відеореєстратора Xiaomi 70MAI, з якого вбачається, що позивач керуючи автомобілем марки Hyundai Venue, не пропустила пішохода на нерегульованому пішохідному переході, який почав рух по даному пішохідному переходу.

Посилання представника позивача з приводу того, що у оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічні засоби за допомогою яких здійснено відеозапис, судом до уваги не приймаються, оскільки з дослідженої постанови серії ЕАР №6071813 вбачається, що в графі пункту 7 постанови зазначено, що до постанови додається рапорт і відеозапис, а в графі 5 зазначено, що зафіксовано на відео реєстратор ксяомі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За умовами п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Дане правило кореспондується з положенням ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» згідно якого, водій зобов`язаний надавати переважне право руху пішоходу, який знаходиться на пішохідній доріжці (зебрі). У цьому разі водій зобов`язаний надати можливість пішоходу безпечно перейти дорогу, вулицю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про дорожній рух», пішохід має право на переважне перетинання проїзної частини по позначених пішохідних переходах.

Пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1-5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч (п. 1.10 ПДР). Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу (п. 1.10 ПДР).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що адміністративне правопорушення нею не вчинялося.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини, будь-яких відомостей, які б підтверджували зазначені позивачем обставини, позивачем не було надано суду, як і не було надано належних доказів не вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 18.1 Правил дорожнього руху. Таке порушення доведено належними та допустимими доказами, порушення прав при розгляді справи стороною відповідача не встановлено. Оскаржувана постанова у повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Таким чином, системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачених чинним законодавством України, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6071813 від 24.10.2022 року відповідає вимогам КУпАП, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через місцевий суд, який ухвалив рішення.

Головуючий: