Справа № 560/12908/22
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

09 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення №33 від 27.09.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язати відповідача врахувати періоди роботи позивача з 25.06.1986 по 24.06.1990 в Монгольській Народній Республіці, з 30.04.1998 по 30.04.1999 в Ісламській Республіці Іран, періоди роботи на підприємствах рф після 01.01.2004, призначити пенсію з 02.09.2022 з врахуванням для обчислення пенсії довідки про зарплату від 24.08.2022 № 007/290/22-145.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно відмовлено у призначенні пенсії, через відсутність необхідного страхового стажу.

Вказує, що причиною відмови у призначенні пенсії стала відсутність підтверджуючих документів та сплати страхових внесків підприємствами, на яких працював позивач, що, на думку позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства. Зважаючи на це, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 12.12.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №33 від 27.09.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, де вказує безпідставність тверджень відповідача та обґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

02.09.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №33 від 27.09.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішенні пенсійного органу зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано:

- період роботи з 25.06.1986 по 24.06.1990, оскільки стаж не підтверджений компетентними органами Монгольської Народної Республіки;

- період роботи в монтажному управлінні №13 Електропівденьзахідмонтаж, оскільки не вказано, коли особа приступила до роботи після повернення із закордонного відрядження;

- періоди роботи в російській федерації після 01.01.2014, оскільки відсутня сплата внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Вважаючи порушеними свої права, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Стаж роботи позивача у період з 25.06.1986 по 24.06.1990 в Монгольській Народній Республіці підтверджується записом в трудовій книжці позивача та довідкою від 07.08.1990 №22ВО/20-10 про роботу по контракту №53-071/51200.

Стаж роботи позивача з 28.04.1998 по 12.07.1999 в монтажному управлінні №13 "Електропівденьзахідмонтаж" (відрядження з 30.04.1998 по 30.04.1999 до Ісламськії Республіки Іран) підтверджується записом в трудовій книжці позивача, довідкою №702 від 26.04.1999, довідкою №08-599 від 30.11.2022, де вказано, що позивач приступив до роботи з 29.04.1999 після закінчення відрядження.

Відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивача, а тому на переконання суду пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу вищевказані періоди роботи позивача.

Що стосується роботи позивача на підприємствах рф після 01.01.2004, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно зі статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 вказаної Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацом 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Згідно з статтею 2 федерального закону російської федерації від 17.12.2001 №173-фз "Про трудові пенсії в російській федерації", страховий стаж - враховувана при визначенні права на трудову пенсію сумарна тривалість періодів роботи і (або) іншої діяльності, протягом яких сплачувалися страхові внески до пенсійного фонду російської федерації, а також інших періодів, які зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 10 федерального закону російської федерації від 17.12.2001 №173-фз "Про трудові пенсії в російській федерації" до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території російської федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до пенсійного фонду російської федерації.

З вищезазначеного слідує, що законодавством України, так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Поряд з цим, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови пенсійного органу у зарахуванні до страхового стажу позивача для призначення пенсії певних періодів роботи в російській федерації, у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Разом з тим, судом встановлено, що до заяви на призначення пенсії позивач подав до пенсійного органу довідку про заробітну плату від 24.08.2022 №007/290/22-145, де зазначається, що на підставі федерального закону від 15.12.2001 "Про обов`язкове пенсійне страхування" проводились щомісячні перерахування в ПФ РФ зареєстрованого страхового номера індивідуального особового рахунку № НОМЕР_1 згідно тарифу страхового внеску.

Необхідно наголосити, що вказаний документ оформлений належним чином, факт підробки чи неналежність вказаного документу відповідачами не доведено.

При цьому, судом встановлено, що у трудовій книжці позивача відсутній запис про його звільнення з роботи на території російської федерації.

Як видно із позовної заяви, вказана обставина пов`язана із тим, що у зв`язку із вторгненням російських військ 24.02.2022 на територію України, позивач не чекаючи наказу про його звільнення, забрав трудову книжку та покинув територію цієї держави.

В подальшому позивачу було передану підприємством, на якому він був працевлаштований копію наказу про його звільнення від 18.05.2022 №18-05-2022-9/АС-ЛСБ, довідку про заробітну плату від 24.08.2022 №007/290/22-145 та довідку №007/290/23-012 від 04.01.2023.

Тому неврахування періоду роботи позивача з 01.01.2004 на території російської федерації є протиправним, оскільки фактично позбавляє позивача соціального захисту - права на пенсію за віком.

Суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).

Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, сплата страхових внесків, як єдина підстава у відмові призначення пенсії є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар.

Зазначене відповідає правовим позиціям викладеним у постановах Верховного Суду: від 27 березня 2018 року, справа № 208/6680/16-а; від 24 травня 2018 року, справа №490/12392/16-а; від 20 березня 2019 року, справа № 688/947/17; від 9 вересня 2019 року, справа №242/5448/16-а; від 31 жовтня 2019 року, справа № 235/7373/16.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як видно з матеріалів справи, 08.05.2022 позивачу виповнилось 60 років. 02.09.2022 останній звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про призначення пенсії на підставі статті 26 Закону №1058-IV. Відповідно до матеріалів справи та висновків суду, викладених вище (з урахуванням зарахованого судом страхового стажу позивача) останній має страховий стаж роботи понад 29 років.

Таким чином, необхідно зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на підставі статті 26 Закону №1058-IV з 02.09.2022 (з дати звернення до пенсійного органу).

Враховуючи викладене, позов слід задоволити.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.09.2022 №33, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 25.06.1986 по 24.06.1990 в Монгольській Народній Республіці, з 30.04.1998 по 30.04.1999 в Ісламській Республіці Іран та періоди роботи в російській федерації після 01.01.2004.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 02.09.2022, відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням довідки про заробітну плату від 24.08.2022 №007/290/22-145.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський