Справа № 640/12716/22
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Височанської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Ощадбанк» про визнання протиправним та скасування нормативно-правового акту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Кабінету Міністрів України (також далі - відповідач, КМУ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Ощадбанк» (далі - третя особа, АТ «Ощадбанк») про визнання протиправним та скасування Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №738 від 21.06.2022 (далі - Порядок №738), у частині пункту 19.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваний Порядок №738 прийнятий не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; є упередженим до осіб, які є учасниками судових справ і сторонами у виконавчих провадженнях, містить дискримінацію щодо таких осіб; перевірку ділової репутації проводить не суб`єкт владних повноважень, а АТ «Ощадбанк».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки всім доводам, викладеним у позові.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач і третя особа наголошують, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що 21.06.2022 постановою КМУ затверджено Порядок №738, який визначає умови, критерії, механізм використання коштів, передбачених Мінекономіки у загальному фонді за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету за програмою «Надання грантів для створення або розвитку бізнесу» для надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

Відповідно до пункта 19 Порядку №738 «Оцінка заяв отримувачів мікрогрантів проводиться на постійній основі відповідно до переліку заяв на отримання мікрогранту, сформованого уповноваженим банком.

Після формування переліку заяв, перевірки ділової репутації та оцінки бізнес-плану уповноважений банк надсилає їх до Державного центру зайнятості в електронній формі для подальшої передачі регіональному центру зайнятості. Регіональний центр зайнятості проводить особисту співбесіду з отримувачем та надсилає результати співбесіди до Державного центру зайнятості. Державний центр зайнятості забезпечує прийняття рішень про надання мікрогрантів та інформування отримувачів про прийняте рішення відповідно до договору про взаємодію.

Уповноважений банк засобами програмного забезпечення з використанням інформаційних джерел, що ним використовуються у своїй діяльності, проводить перевірку ділової репутації та оцінювання бізнес-плану отримувача.

Перевірка ділової репутації проводиться за критеріями, зазначеними у договорі про взаємодію, зокрема:

корупційні дії;

наявність судових справ, зокрема кримінальних;

відкриті виконавчі та кримінальні провадження;

наявність справи про банкрутство;

наявність податкового боргу;

арешт майна;

шахрайство;

санкційні списки.

Оцінювання бізнес-плану отримувача здійснюється за критеріями, зазначеними у договорі про взаємодію, зокрема:

кредитна історія;

власний внесок (якщо такий внесок передбачений бізнес-планом);

наявність власних активів;

досвід ведення бізнесу;

життєздатність бізнес-ідеї;

реалістичність бізнес-плану.

Державний центр зайнятості має право відмовити отримувачу у наданні мікрогранту з таких підстав:

непрозорі або сумнівні очікувані результати реалізації (виконання) бізнес-плану;

негативна ділова репутація;

подання заяви на отримання мікрогранту згідно з цим Порядком більше одного разу;

отримання з відкритих джерел та реєстрів додаткових фактів/інформації щодо негативної ділової репутації отримувача, зокрема фактів приховування інформації;

відмова від співбесіди;

невідповідність поданих документів нормам законодавства України.

У разі відсутності підстав для відмови у наданні мікрогранту Державний центр зайнятості ухвалює рішення, яке оформлюється наказом, про надання мікрогрантів отримувачам, які набрали найбільшу сукупну кількість балів, у межах наявної граничної суми мікрогрантів, визначеної Мінекономіки.

Про прийняте рішення щодо надання або відмови в наданні мікрогранту отримувачу повідомляють регіональні центри зайнятості шляхом надсилання листа на адресу електронної пошти, зазначеної в заяві.

Державний центр зайнятості передає подання до Мінекономіки для забезпечення перерахування коштів уповноваженому банку, а уповноваженому банку - інформацію про прийняті рішення».

Уважаючи цю норму такою, що суперечить Конституції та законами України, а також порушує права позивача, останній звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункта 19 Порядку №738.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач подавав заявку на отримання мікрогранту в межах державної фінансової підтримки для суб`єктів підприємництва, порядок надання якої регулюється Порядком №738.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач є суб`єктом правовідносин до якого застосовуються положення оскаржуваного нормативно-правового акту.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Згідно з пунктом 4 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного, науково-технічного, соціального і культурного розвитку України.

Частиною 1 статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України.

Діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності (частина 1 статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» розвиток малого і середнього підприємництва забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважений орган у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.

Статтею 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» передбачено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною 3 статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва.

Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.

Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Зважаючи на викладені норми, апеляційний суд дійшов висновку, що КМУ наділений повноваженнями на визначення умов, критеріїв, механізму використання коштів, передбачених Мінекономіки у загальному фонді за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету за програмою «Надання грантів для створення або розвитку бізнесу» для надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

Пунктом 1 параграфу 32 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Уряду від 18.07.2007 №950, (далі - Регламент) передбачено, що проекти актів Кабінету Міністрів готуються на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів, доручень Прем`єр-міністра, а також за ініціативою членів Кабінету Міністрів, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних Київської та Севастопольської міських держадміністрацій з дотриманням вимог цього Регламенту.

Як убачається з положень Регламенту, процедура розроблення та прийняття актів Уряду передбачає декілька етапів: 1) процедура підготовки проектів актів; 2) погодження та консультації; 3) правова експертиза; 4) внесення проектів актів Кабінету Міністрів України; 5) опрацювання проектів актів у Секретаріаті Кабінету Міністрів України; 6) розгляд проектів Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 параграфу 33 Регламенту головним розробником проекту акта Кабінету Міністрів є орган, який вносить проект акта до Кабінету Міністрів.

Розробниками проектів актів Кабінету Міністрів є міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації відповідно до своєї компетенції.

Пунктом 5 параграфу 33 Регламенту передбачено, що проект акта Кабінету Міністрів підлягає обов`язковому погодженню всіма заінтересованими органами, а також Мінфіном, Мінекономіки та Мінцифри.

Як убачається із наявного у справі протоколу узгодження позицій до проекту постанови, остання погоджена із зауваженнями Міністерством фінансів України, Міністерством аграрної політики та продовольства України, Міністерством юстиції України, що у свою чергу спростовує доводи позивача про порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови.

Ураховуючи вищезазначене, постанова, якою затверджений Порядок №738, прийнята КМУ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункта 6 Порядку №738 надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ Ощадбанк (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію).

При цьому статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк, крім надання фінансових послуг, має право здійснювати також діяльність щодо надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг.

Банк має право вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності. Закон України «Про банки і банківську діяльність» не містить жодної заборони на здійснення банком перевірки ділової репутації суб`єкта господарювання.

Водночас відповідно до пунктів 1, 37, 45 Статуту Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261 Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є державним банком. Банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також провадити інші види діяльності в національній та іноземній валюті. Банк, крім надання фінансових послуг, має право, зокрема, провадити діяльність щодо надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг, а також щодо операцій на фондовому ринку.

Зважаючи на викладене, уповноваження АТ «Ощадбанк» на здійснення перевірки ділової репутації під час надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу відповідає нормам законодавства України та його статутній діяльності.

Крім того підпунктом 14.1.277-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетний грант - цільова допомога у вигляді коштів або майна, що надаються на безоплатній і безповоротній основі за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів, міжнародної технічної допомоги для реалізації проекту або програми у сферах культури, туризму та у секторі креативних індустрій, спорту та інших гуманітарних сферах у порядку, встановленому законом. Перелік надавачів бюджетних грантів визначає Кабінет Міністрів України.

Отже, Кабінет Міністрів України в силу вимог закону наділений виключною компетенцією щодо визначення надавачів бюджетних грантів.

Таким чином, судова колегія не вбачає порушень вимог законодавства в уповноваженні АТ «Ощадбанк» проводити перевірки ділової репутації отримувачів мікрогрантів засобами програмного забезпечення з використанням інформаційних джерел, що ним використовуються у своїй діяльності.

При цьому колегія суддів зауважує, що рішення про надання або відмову в наданні мікрогранту приймає Державний центр зайнятості, а не АТ «Ощадбанк».

Також апеляційний суд уважає необґрунтованими твердження позивача про те, що пункт 19 Порядку №738 є упередженим до осіб, які є учасниками судових справ і сторонами у виконавчих провадженнях, містить дискримінацію щодо таких осіб, виходячи з наступного.

Так, указаною нормою передбачено, що перевірка ділової репутації проводиться за критеріями, зазначеними у договорі про взаємодію, зокрема: наявність судових справ, зокрема кримінальних; відкриті виконавчі та кримінальні провадження. Водночас негативна ділова репутація є підставою для відмови отримувачу у наданні мікрогранту.

Однак з аналізу вказаної норми не вбачається автоматична наявність підстав для відмови у наданні мікрогранту у випадку існування судових справ, відкритих виконавчих та/або кримінальних проваджень за участю отримувача такого мікрогранту, оскільки такою є саме негативна ділова репутація. При цьому критерії, за якими ділова репутація визнається негативною, оскаржуваним пунктом не встановлюються.

Ураховуючи вищезазначене у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування спірної норми Порядку №738.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька