Справа № 398/3306/22 (2-а/398/72/22)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 398/3306/22 (2-а/398/72/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2022р. в адміністративній справі №398/3306/22(2-а/398/72/22)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Молдови Ярослава Олександровича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2022р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Старовойтов О.В., звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Молдови Я.О. про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення /а.с. 1-7/.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.09.2022р. адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Старовойтов О.В., до інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Молдови Я.О. про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 14/.

У встановлений судом строк позивачем було надано уточнений позов, у якому серед іншого у якості відповідачів зазначено - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, а також доповнено і уточнено позовні вимоги /а.с. 19-22/.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2022р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №398/3306/22(2-а/398/72/22) та справу призначено до розгляду /а.с. 11-12/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, з урахуванням уточнення позовних вимог, на те, що 17.09.2022р. відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №149943 від 17.09.2022р., якою до нього застосовано адміністративну відповідальність за ст. 122 ч. 1 та ст.126 ч.1 у вигляді штрафу у розмірі 450 грн. за вчинене правопорушення, але позивач вважає, що правопорушення він не вчиняв, тому позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а прийняту ним постанову незаконною, тому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №149943 від 17.09.2022р.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2022р. у справі №398/3306/22(2-а/398/72/22) у задоволенні адміністративного позову - відмовлено (суддя Стручкова Л.І.) /а.с. 83-85/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 89-91/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 97/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2022р. у справі №398/3306/22(2-а/398/72/22) з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 98/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 19.01.2023р. /а.с. 98/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2023р. у справі №398/3306/22 (2-а/398/72/22) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 /а.с. 102/ і справу №398/3306/22(2-а/398/72/22) призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні з 07.02.2023р. /а.с. 103/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки /а.с. 105, 106/.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 17.09.2022р. відповідачем у справі було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №149943 від 17.09.2022р. /а.с. 10/, відповідно до якої 17.09.2022 р. о 12:40 ОСОБА_1 , позивач у справі, зупинив свій транспортний засіб Volkswagen Golf, держномер НОМЕР_1 ближче 10м від виїзду з прилеглої території, а безпосередньо на ньому по проспекту Соборний, 87 у м. Олександрія., чим порушив вимоги пп. «и» п.15.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та в ході перевірки документів, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, та до ОСОБА_1 за вчинення цих правопорушень застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн. і саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній справі.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №149943 від 17.09.2022р., що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пп. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпункт 2.4 Правил дорожнього руху встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.

Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.

Згідно зі ст.53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем порушено Правила дорожнього руху України, оскільки позивачем на вимогу посадової особи Національної поліції, не надано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обов`язкова наявність якого передбачена чинним законодавством України, у зв`язку з чим інспектор поліції Молдова Я.О. обґрунтовано та у межах наданих повноважень встановив наявність в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, та відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р., прийняв законну постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №149943 від 17.09.2022р.

Аналіз наведених норм чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у даній справі, зокрема положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух», якою встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, та виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про державний рух, яким серед інших відповідно до ст. ст. 52,53 цього ж закону є Національна поліція України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», якою на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, п. 2.1 Правил дорожнього руху, яким встановлено обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з урахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені під час розгляду справи, колегія суддів вважає, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, 17.04.2019р. прийняв законну постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України в межах санкції ст.126 КУпАП України.

При цьому колегія суддів, з урахуванням положень ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007р. у складі Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З відеозапису та фотографії, які були надані суду відповідачем /а.с. 40/ вбачається, що:

1. Транспортний засоб Volkswagen Golf, держномер НОМЕР_1 припаркований безпосередньо на виїзді/в`їзді з прилеглої території, що є «ближче 10 метрів до виїзду» з прилеглої території та створює перешкоди для в`їзду/ виїзду транспортних засобів на прилеглу територію;

2. ОСОБА_1 не було надано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що як під час розгляду справи судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 не було надано полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був би чинним на 17.09.2022р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що він не порушував правила дорожнього руху та про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі спростовується належними та допустимими доказами.

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії БАВ №149943 від 17.09.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про залишення без задоволення заявлених ним позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 27.12.2022р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2022р. у справі №398/3306/22 (2-а/398/72/22) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 07.02.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко