Справа № 120/887/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

08 лютого 2023 р. Справа № 120/887/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Так, положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В даному ж випадку, як слідує із прохальної частини позовної заяви, позивач, окрім іншого, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №120/3807/18-а від 21.09.2022.

З приводу цього варто зазначити, що положеннями ч. 1 ст. 374 КАС України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Втім, положеннями КАС України не передбачено можливості звернення особи із окремим адміністративним позовом з приводу визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Варто наголосити, що питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, пов`язане саме з виконанням судового рішення (в даному випадку в справі №120/3807/18-а), а тому вирішувати відповідне питання має саме суд, який постановляв судове рішення.

З огляду на викладене, позивачу слід уточнити зміст заявлених позовних вимог та привести його у відповідність до ст. 5 КАС України.

Крім того, положеннями ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, положеннями ч. 1 ст. 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України).

В даному ж випадку, предметом оскарження за даним позовом є дві постанови державного виконавця від 12.10.2022 про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат виконавчого провадження, прийняті в межах виконавчого провадження ВП №70065712.

Разом із тим, до суду даний адміністративний позов поданий лише 03.02.2023, тобто із пропуском 10-денного строку звернення.

Втім, разом із позовом позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Клопотання мотивоване тим, що 28.10.2022 Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області у справі №120/3807/18-а було подано заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні (ВП №70065712), а саме заміну боржника - Ліквідаційну комісію УМВС України у Вінницькій області її правонаступником - Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Вінницькій області".

23.11.2022 ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду заяву Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області задоволено.

При цьому, позивач зазначив, що ДУ ТМО до участі у розгляді справи №120/3807/18-а залучено не було, учасниками справи також не було повідомлено ДУ ТМО про заміну сторони виконавчого провадження.

Позивач вказав, що копію відповідної ухвали у справі №120/3807/18-а ним було отримано тільки 25.01.2023. Тобто, до 25.01.2023 позивач не володів повною інформацією щодо справи №120/3807/18-а.

Разом із тим, посилання позивача на отримання ним ухвали суду від 23.11.2022 лише 25.01.2023, як на підставу для поновлення строку звернення до суду, оцінюються критично, адже, як особисто зазначає позивач у позовній заяві, 05.01.2023 на його адресу надійшла вимога державного виконавця про виконання рішення суду та надання документального підтвердження про таке виконання.

Тобто саме з 05.01.2023 позивачу було достеменно відомо про існування виконавчого провадження ВП №70065712 та про заміну сторони боржника у відповідному виконавчому провадженні, адже дана інформація відображена у вимозі державного виконавця №23120/02.3-22/5 від 26.12.2022.

Також варто зазначити, що ухвала суду від 23.11.2022 не містить жодної інформації щодо існування постанов державного виконавця від 12.10.2022, а тому пов`язувати початок перебігу строку звернення до суду саме із датою отримання копії відповідної ухвали підстави відсутні.

Крім того, у позовній заяві позивач також зазначив, що лише 27.01.2023 ДУ ТМО отримало від Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області ідентифікатор доступу сторін до виконавчого провадження.

Разом із тим, жодного документального підтвердження вказаних обставин позивачем надано не було.

Положеннями ч. 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, судом враховано, що позивачем уже долучено до матеріалів позовної заяви клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак, наведені у ньому причини пропуску такого строку, на переконання суду, не є поважними.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість подати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

- уточнення змісту заявлених позовних вимог шляхом їх приведення у відповідність до ст. 5 КАС України;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску (в разі існування таких).

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, шляхом:

- уточнення змісту заявлених позовних вимог шляхом їх приведення у відповідність до ст. 5 КАС України;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску (в разі існування таких).

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна