Справа № 520/7528/22
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 р. № 520/7528/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344 ) в якому просить суд:

1. Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 в редакції від 31.03.2005 в розмірі 90% всіх сум грошового забезпечення, а саме:

- посадового окладу (на підставі Довідки від 17.06.2021 №33/41-916);

- підвищення посадового окладу на 50% (на підставі Указу Президента України №26/2004 від 12.01.2004);

- окладу за спеціальним званням полковник міліції (на підставі Довідки від 17.06.2021 №33/41-916);

- відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі 35% від посадового окладу (з підвищенням) та окладу за спеціальне звання (на підставі Указу Президента України №926/96 від 4 жовтня 1996 року);

- щомісячної 100-відсоткової надбавки до посадового окладу (з підвищенням), окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років (на підставі Указу Президента України №926/96 від 4 жовтня 1996 року зі змінами, внесеними Указами Президента №771/2001 від 31.08.01, №1052/2001 07.11.01. №289/2002 від 22.03.2002);

- надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу (з підвищенням), окладу за спеціальним званням (на підставі Указу Президента України №926/96 в редакції Указу Президента України №650/99 від 16.06.1999);

- надбавки за службу в спецпідрозділі по боротьбі з організованою злочинністю у розмірі 50 % від посадового окладу (з підвищенням), окладу за спеціальним званням (на підставі Постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 р. № 3720-XII у редакції Постанови Верховної Ради України № 285/95-ВР від 11.07.1995);

- щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень згідно з формою допуску "цілком таємно" в розмірі 15% до посадового окладу (з підвищенням) (на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №414-94-п від 15.06.1994);

- доплати в розмірі 50% належної суми пенсії, яка б могла бути нарахована особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно з чинним законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі (на підставі Указу Президента України №926/96 від 04.10.1996);

- надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (на підставі Указу Президента України №370 від 24.04.2003);

- премії у розмірі 33,3 % грошового забезпечення (на підставі ст. З п.п. б" Указу Президента України №926/96 від 04.10.1996, без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснити виплату недоотриманої пенсії з 01.12.2019 однією сумою з урахуванням раніше проведених платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач при перерахунку пенсії ОСОБА_1 зменшив відсоток грошового забезпечення з 90% на 70% та не врахував додаткові види грошового забезпечення, які отримував позивач на момент виходу на пенсію.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія зазначеної ухвали надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, проти задоволення позовної заяви заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якій зазначив, що відзив є необґрунтованим, викладені у ньому доводи не спростовують позовних вимог, а судова практика, на яку посилається відповідач, не відповідає предмету спору та обставинам даної справи.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 12.12.2022 по 27.12.2022 та з 02.01.2023 по 08.01.2023 знаходився у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку у ГУПФУ та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Розмір пенсії, при її призначенні, складав 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 по справі № 520/10095/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо зменшення з 01.01.2016 року основного розміру раніше призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні йому перерахунку. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 01.01.2016 року пенсію у розмірі - 90 % від суми грошового забезпечення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (). Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 по справі № 520/15902/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344 ) задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформлену листом від 28.07.2021р. за №9125-14652/Д-02/8-2000/21 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) провести з 01.12.2019р. перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 17.06.2021р. №33/41-916 з урахуванням раніше проведених платежів, здійснивши платіж по виплаті різниці однією сумою.

Вказані рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 по справі № 520/15902/21 ГУ ПФУ в Харківській області з 01.12.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зменшивши основний розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.

Вважаючи, що відповідач при перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправно зменшив відсоток грошового забезпечення з 90% на 70% та не врахував додаткові види грошового забезпечення, які отримував позивач на момент виходу на пенсію, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі -Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону на момент призначення пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014, до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Таким чином, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними такого права.

При цьому, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та по інвалідності військовослужбовцям є стаття 63 Закону № 2262-ХІІ.

Однак, вказаною статтею не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Суд розглядає справу, як зразкову, враховуючи аналогічну правову позицію зазначену Верховним Судом в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 предметом спору якої є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення з 01.12.2019 є протиправними, та вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсію з 01.12.2019 в розмірі 90% грошового забезпечення.

Відносно позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача з 01.12.2019 провести перерахунок пенсії з урахуванням всіх сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснити виплату недоотриманої пенсії з 01.12.2019 однією сумою, суд зазначає наступне.

З листа відповідача від 23.08.2022 № 2000-0203-8/53563 вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 по справі №520/15902/21 останнім здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно довідки про розмір грошового забезпечення від 17.06.2021 № 33/41-916.

Враховуючи вказану частину позовних вимог та їх обґрунтування позивачем, суд зазначає, що у даній справі, предметом спору є правомірність дій відповідача під час виконання рішення суду від 28.09.2021 у справі №520/15902/21, отже спірні правовідносини виникли у зв`язку із неналежним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили.

Фактично при розгляді даного позову суд має здійснити котроль виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №520/15902/21 та правомірність вчинення дій відповідача щодо його виконання.

Суд зазначає, що приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, У рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на наведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно визнання бездіяльності відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача з 01.12.2019 провести перерахунок пенсії з урахуванням всіх сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснити виплату недоотриманої пенсії з 01.12.2019 однією сумою задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд зазначає, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшені ОСОБА_1 з 01.12.2019 розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового забезпечення, здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.М. Тітов