Справа № 420/17648/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 грудня 2022 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37), в якій позивач просив:

- Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.11.2022 року ВП №63152104 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ. Зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів ВП №63152104 протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали, та зупинено до одержання витребуваних судом документів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 по справі № 420/3728/20, яке набрало законної сили 04.08.2020, ОСОБА_1 04.08.2020 та 08.04.2021 проведено перерахунок пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2021 становив 10837,60 грн.

Сума доплати за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням фактично виплачених сум склала 11351,42 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 в сумі 11351,42 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

В подальшому, Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.10.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63152104 за виконавчим листом № 420/3728/20, виданим 12.08.2020.

Відповідний лист про виконання рішення суду було надіслано Головним управлінням до відділу примусового виконання рішень 27.10.2020 №1500-0424-5/82586.

На вимогу старшого державного виконавця від 07.04.2021 відділ примусового виконання рішень повідомлено листом від 08.04.2021 №1500-0405-8/44419.

Згодом до Головного управління 13.09.2022 надійшла повторна вимога державного виконавця від 07.09.2022, відділ примусового виконання рішень повідомлено листом від 15.09.2022 №1500-0505-5/94779.

Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та не враховуючи роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, Головним державним виконавцем 29.09.2022 безпідставно винесено постанову ВП №63152104 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

На виконання постанови про накладення штрафу від 29.09.2022 Головним управлінням було надіслано відповідний лист про виконання рішення до відділу примусового виконання рішень від 11.10.2022 №1500-0505-5/105291.

Позивач звернув увагу, що постанова ВП №63152104 від 29.09.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, оскаржена Головним управлінням до Одеського окружного адміністративного суду.

Позивач зазначив, що Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 по справі № 420/70/19, від 23.04.2020 по справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладання штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

28.12.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/38699/22), відповідно до якого відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Також, відповідач вказав, що безумовною підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення виконавцем факту невиконання рішення суду без поважних причин та відсутність коштів у кошторисі не звільняє державу в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від обов`язку здійснити виплату.

Крім того, відповідач зауважив, що здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Відповідач зазначив, що у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду без поважних причин, державним виконавцем на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання вимог виконавчого документа є правомірною.

Також, до відзиву, на виконання ухвали суду надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою суду поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Через Єдиний державний реєстр судових рішень суд встановив, що Одеським окружним адміністративним судом було ухвалено рішення від 03.07.2020 року по справі № 420/3728/20, яким, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з врахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.08.2020 року Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по вказаній справі.

За заявою представника стягувача Веліксара Івана Олександровича головним державним виконавцем Щегловою Є.В. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року ВП №63152104, в якій, зокрема, зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, 07.10.2020 року було винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Усі зазначені постанови були надіслані сторонам виконавчого провадження, про що свідчать супровідні листи до них.

Листом від 27.10.2020 року позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду зазначивши, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач направив позивачу вимогу від 07.04.2021, в якій вимагав повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа по адміністративній справі 420/3728/20, виданого Одеським окружним адміністративним судом 12.08.2020.

У відповідь на вказану вимогу позивач надіслав лист від 08.04.2021 року №1500-0405-8/44419, в якому зазначив, що про виконання зазначеного рішення суду відділ примусового виконання рішень було повідомлено рекомендованим листом від 27.10.2020 №1500-0424-5/82586 з доданими до нього копіями відповідних документів. Зокрема у листі зазначено, що ОСОБА_1 04.08.2020 року та 08.04.2021 року проведено перерахунки пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2021 становив 10837,60 грн., та сума доплати за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням фактично виплачених сум склала 11351,42 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, і буде здійснена після надходження до Головного управління відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

07.09.2022 року відповідач направив позивачу вимогу № 03.01-13482, в якій вимагав повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа по адміністративній справі 420/3728/20, виданого Одеським окружним адміністративним судом 12.08.2020.

У відповідь на вказану вимогу позивач надіслав лист від 15.09.2022 року №1500-0505-5/94779, в якому зазначив, що про виконання зазначеного рішення суду відділ примусового виконання рішень було повідомлено рекомендованим листом від 27.10.2020 №1500-0424-5/82586 з доданими до нього копіями відповідних документів.

29.09.2022 року відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

У відповідь на вказану постанову позивач надіслав лист від 11.10.2022 року №1500-0505-5/105291, в якому зазначив, що про виконання зазначеного рішення суду відділ примусового виконання рішень було повідомлено рекомендованими листами від 27.10.2020 №1500-0424-5/82586, від 08.04.2021 року №1500-0405-8/44419 та від 15.09.2022 року №1500-0505-5/94779 з доданими до нього копіями відповідних документів.

Через ЄДРСР суд встановив, що вказану постанову позивач оскаржував до Одеського окружного адміністративного суду та рішенням від 04.11.2022 року по справі № 420/14508/22 позовну заяву було задоволено повністю.

Станом на дату розгляду справи вказане рішення суду не набрало законної сили у зв`язку з апеляційним оскарженням, що підтверджено ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 року про відкриття апеляційного провадження.

14.11.2022 року відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Не погодившись з винесенням вказаної постанови позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо задоволення позову повністю, з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваної постанови), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 цього Закону);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 ст. 63 цього Закону);

виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (частина 3 ст. 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 цього Закону);

- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 цього Закону).

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., є повторне невиконання боржником, Головним управлінням ПФУ в Одеській області, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року у справі № 420/3728/20 в частині не здійснення виплати стягувачу ОСОБА_1 за результатами перерахунку його пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 доплати в сумі 11351,42 грн.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Слід зазначити, що можливість реалізації даного обов`язку органом ПФУ перебуває у залежності від його фінансового забезпечення, яке згідно з наданих ним до органу ДВС пояснень, є обмеженим.

За позицією позивача, твердження відповідача про невиконання боржником Головним управлінням ПФУ в Одеській області судового рішення в частині виплати нарахованої доплати пенсії без поважних причин є необґрунтованим, оскільки причиною невиконання судового рішення слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, проведення виплати заборгованості може бути здійснене лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Судом встановлено, що у позовній заяві зазначено, що сума доплати за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням фактично виплачених сум склала 11351,42 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Також, встановлено, що у наданому до Відділу листі від 11.10.2022 року № 1500-0505-5/105291 повідомлено, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 в сумі 11351,42 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України.

За таких умов невиконання позивачем судового рішення № 420/3728/20 станом на дату винесення оскаржуваної постанови органу ДВС зумовлено відсутністю відповідного та належного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд звертає увагу, що накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, на думку суду, під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем помилково не враховано наявність поважних причин невиконання позивачем рішення суду № 420/3728/20 в частині не здійснення виплати стягувачу ОСОБА_1 за результатами перерахунку його пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 доплати в сумі 11351,42 грн., яка обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, свідчить про відсутність підстав для накладення на нього штрафу за оскаржуваною постановою.

А тому з урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 14.11.2022 року ВП №63152104 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко