Справа № 120/9274/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 лютого 2023 р. Справа № 120/9274/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( далі - відповідач 1 ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавські області про відмову у призначенні пенсії №49 від 29.08.2022 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком. Підставою відмови стала відсутність, на думку пенсійного органу, необхідного страхового стажу, в зв"язку з не зарахуванням до страхового стажу позивача наступних періодів роботи: з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000 оскільки записи викликають сумніви, мають місце виправлення і потребують уточнення.

Також, у вказаному рішенні зазначено, що аналіз наданих документів показує, що страховий стаж позивача становить 17 років 07 місяців 27 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача - ГУ ПФУ у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Окремо зазначає, що ГУ ПФУ у Полтавській області в умовах екстериторіальності розглянуто звернення позивача від 22.08.2022 року щодо призначення пенсії. Всебічно розглянувши надані позивачем документи органом пенсійного забезпечення винесено рішення №49 від 29.08.2022 про відмову в призначенні пенсії позивачу. Вказує, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. До загального страхового стажу позивача не враховано періоди роботи: з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000 оскільки записи викликають сумніви, мають місце виправлення і потребують уточнення, а період роботи у військовій частині у 2004 році потребує уточнення довідкою про грошове забезпечення.

Страховий стаж позивача становить 17 років 07 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Відтак, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу у позивача, відповідачем - 1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

Таким чином, представник відповідача - 2 вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Представником відповідача 1 - ГУ ПФУ у Полтавській області відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень КАС України, та приймаючи до уваги, що відповідач - 1 належним чином повідомлений про розгляд даної справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в письмовому провадженні, за наявними в ній матеріалами.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що згідно з відомостями з трудової книжки від 12.06.1978, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , 1961 року народження, позивач 24.10.1977 зарахований учнем токаря до механічного цеху Калинівського машинобудівельного заводу. В подальшому позивач працював на наступних посадах: з 01.04.1978 по 22.06.1978 - токарем другого розряду Калинівського машинобудівельного заводу; з 01.07.1978 прийнятий учнем взуттєвого цеху Калинівського побуткомбінату; 03.01.1979 - присвоєно 5 розряд взуттьовика; 16.06.1981 - звільнений із займаної посади; з 06.07.1981 по 01.04.1986 працював слюсарем 2 розряду по ремонту тракторів та різником металу в Калинівському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства; з 01.04.1986 по 03.10.1986 - працював в Калинівському райагропромснабі в якості різника металу по другому розряду; з 23.10.1986 по 11.08.1988 - працював робочим хімслужби МКТОК "Дружба"; з 16.08.1988 по 25.07.1990 - голова кооперативу "Каблучок"; з 28.07.1990 по 18.03.1994 - керівник кабельного телебачення Молодіжної студії " Прогресс "; з 27.05.1994 по 10.06.2000 - працював водієм з надання транспортних послуг населенню в МП "Віра"; з 11.06.2000 по 16.05.2003 - працював водієм в ПМП "Альтернатива"; з 12.04.2004 по 23.05.2004 працював слюсарем у військовій частині; 06.03.2012 по 30.03.2012 працював підсобним працівником у приватного підприємця ОСОБА_2 за трудовим договором № 4 від 16.03.2012, зареєстрованим у Калинівському РЦЗ.

22.08.2022 року позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №49 від 29.08.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, в зв"язку з відсутність необхідного страхового стажу. При цьому, до загального страхового стажу позивача не враховано періоди роботи: з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000 оскільки записи викликають сумніви, мають місце виправлення і потребують уточнення, а період роботи у військовій частині у 2004 році потребує уточнення довідкою про грошове забезпечення.

Зазначено, що страховий стаж позивача становить 17 років 07 місяців 27 днів, а необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 28 років.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами в справі, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Матеріали справи свідчать, що станом на дату звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (22.08.2022) позивач досяг 60-річного віку ( дата народження 16.09.1961 року ), необхідного для призначення пенсії, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із відповідною заявою, додавши до неї необхідні документи.

Разом з тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №49 від 29.08.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. До загального страхового стажу позивача не враховано періоди роботи: з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000 оскільки записи викликають сумніви, мають місце виправлення і потребують уточнення, а період роботи у військовій частині у 2004 році потребує уточнення довідкою про грошове забезпечення. Відповідачем визнано страховий стаж позивача 17 років 07 місяців 27 днів.

Надаючи оцінку посиланням відповідача, що записи викликають сумніви, мають місце виправлення і потребують уточнення, як на підставу для неврахування відповідних періодів роботи до страхового стажу позивача, суд зауважує таке.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Положення пункту 1.5 Інструкції вказують, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, не може впливати на його особисті права.

Підсумовуючи суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку чи інвалідності на загальних підставах.

Вищенаведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування спірних періодів роботи в трудовий стаж позивача, з підстав вказаних в рішенні № 49 від 29.08.2022.

При цьому суд наголошує, що відповідні періоди роботи належним чином відображені в трудовій книжці позивача, а оскаржуване рішення не містить обґрунтування чому наявний трудовий стаж позивача не може бути підтверджений саме на підставі відповідних записів у трудовій книжці.

Матеріали справи свідчать та встановлено судом, що записи про періоди роботи позивача з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000 містяться в його трудовій книжці від 12.06.1978 року.

При цьому, суд наголошує, що оскаржуване рішення не містить обгрунтування (детального зазначення) чому спірні записи в трудовій книжці викликають у відповідача сумніви, які саме виправлення мають місце і якого уточнення вони потребують.

Відтак, зазначені доводи є необгрунтованими, не могли бути належним чином спростовані позивачем, а тому відсутні підстави для неврахування вказаних періодів роботи при визначенні страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Враховуючи наведене, суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний підтверджений стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того, вказані періоди роботи позивача також додатково підтверджуються відповідними довідками.

Так, згідно з довідкою Кооперативу "Каблучок" від 25.07.1990 р. позивач дійсно працював на посаді голови кооперативу у період з 16.08.1988 по 25.07.1990. Вказана довідка видана позивачу під час його роботи в кооперативі у зазначений період та завірена печаткою кооперативу належної якості.

Відповідно до довідки молодіжної студії "Прогрес" від 18.03.1994 р., позивач працював на посаді керівника кабельного телебачення з 28.07.1990 року по 18.03.1994 року. Вказана довідка видана позивачу під час його роботи в студії "Прогрес" у зазначений період та завірена печаткою належної якості.

Згідно з довідкою № 422 від 10.06.2000 р. позивач працював у приватному підприємстві "Віра" на посаді водія з 27.05.1994 року по 10.06.2000 року.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується трудовий стаж позивача з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000, а записи у трудовій книжці від 12.06.1978 року є достатніми для зарахування до страхового стажу позивача відповідних вищезазначених періодів роботи.

Таким чином, позивач відповідає встановленим законом вимогам для призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 49 від 29.08.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, у зв`язку з визнанням судом протиправним рішення відповідача про відмову в призначені пенсії та його скасування, належним та ефективним способом захисту прав та законних інтересів позивача, враховуючи заявлені позовні вимоги, буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, зазначені в трудовій книжці від 12.06.1978 року, а саме з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При цьому суд враховує, що 16.09.2021 року позивач досяг віку 60 років, а з заявою про призначення пенсії за віком звернувся 22.08.2022 року.

Таким чином, пенсія за віком має бути призначена позивачу з дня звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 22.08.2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з вищенаведених мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №49 від 29.08.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, зазначені в трудовій книжці від 12.06.1978 року, виданій на його ім"я, а саме з 16.08.1988 по 25.07.1990; з 28.07.1990 по 18.03.1994; з 27.05.1994 по 10.06.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме з 22.08.2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна