Справа № 640/4052/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4052/21 Головуючий у І інстанції - Чудак О.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не подання на виконання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік;

- зобов`язати Відповідача підготувати та подати висновок для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що в податковій декларації про майновий стан і доходи поданої за 2018 рік Позивачкою заявлено до нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2018 року за користування іпотечним житловим кредитом у розмірі 9101,91 грн.

Контролюючим органом проведено камеральну перевірку вказаної податкової декларації про майновий стан і доходи поданої за 2018 рік за результатом якої складено акт від 03.05.2019 № 283/26-15-13-11-21 в якому вказано про відсутність законодавчих підстав для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2018 року за користування іпотечним житловим кредитом. На підставі вказаного акта від 03.05.2019 № 283/26-15-13-11-21 Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у справі № 640/12147/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 10.06.2019 № за формою «Р».

Проте, Відповідачем не підготовлено та не подано висновок для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року у адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не подання на виконання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві підготувати та подати висновок для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для складання та подання вказаного висновку, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2020 у справі № 640/12147/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік у розрахунку із врахуванням податкової знижки на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік. Таким чином, позовній вимоги заявлені у даній адміністративній справі вже розглянуті та вирішені під час розгляду справи № 640/12147/19.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивачка подала податкову декларацію про майновий стан і доходи поданої за 2018 рік у якій заявила до нарахування податкову знижку за наслідками звітного (податкового) 2018 року за користування іпотечним житловим кредитом у розмірі 9101,91 грн.

За результатами камеральної перевірки вказаної податкової декларації про майновий стан і доходи поданої за 2018 рік складено акт від 03.05.2019 № 283/26-15-13-11-21, яким встановлено, що про відсутність законодавчих підстав для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2018 року за користування іпотечним житловим кредитом, оскільки згідно пункту 1.1.3 додаткової угоди № 5 від 20.12.2011 кредитна лінія в сумі 741558,51 грн надається на купівлю квартири, проте відповідно до свідоцтва про право власності від 09.04.2009 № 562-С/КІ об`єкт житлової іпотеки, який визначено платником, як основне місце проживання, згідно позначки в паспорті, перейшов у власність з 2009 року. Таким чином, ідентифікувати, що кредитні кошти надані на придбання квартири за відповідною адресою немає можливості.

На підставі акта від 03.05.2019 № 283/26-15-13-11-21 Позивачу надіслано податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 9 101,91 грн.

Позивачка звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДФС у місті Києві, в якій просила:

- визнати протиправним дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо неврахування під час розрахунку податкової знижки за 2018 рік грошової суми фактично сплачених відсотків по кредитному договору № 20-Ф/07 від 30.01.2007;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 10.06.2019 № за формою «Р».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у справі № 640/12147/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 10.06.2019 № за формою «Р».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

29.12.2020 Позивачка звернулася до Відповідача із заявою, в якій просила:

- повторно розглянути Декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, що була подана у лютому 2019 року ОСОБА_1 до ДПІ в Оболонському районі м. Києва щодо включення податкової знижки в частині суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом, сплачених ОСОБА_1 за 2018 рік;

- за результатами розгляду, підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновок про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік у розрахунку із врахуванням податкової знижки на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Листом «Про надання інформації щодо податкової знижки» від 22.01.2021 № 1237/Тр/26-15-24-1817 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило Позивачку про відсутність підстав для складання та подання такого висновку, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у справі № 640/12147/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік у розрахунку із врахуванням податкової знижки на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Не погоджуючись із вказаною бездіяльністю Відповідача, Позивачка звернулася до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у справі № 640/12147/19 відмовлено лише у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо неврахування під час розрахунку податкової знижки за 2018 рік грошової суми фактично сплачених відсотків по кредитному договору № 20-Ф/07 від 30.01.2007.

Таким чином, вказані Відповідачем вимоги взагалі не розглядались у рамках справи № 640/12147/19, оскільки були заявлені Позивачкою у заяві про зміну предмету позову, яка повернута останній без розгляду з огляду на відсутність доказів сплати судового збору.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до пп. 166.1.1 п. 166.1 ст. 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Згідно з пп. 166.1.2 п. 166.1 ст. 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача).

Відповідно до пп. 166.3.1 п. 166.3 ст. 166 ПК України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом протягом звітного податкового року, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 175.1 ст. 175 ПК України платник податку - резидент має право включити до податкової знижки частину суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом, наданим позичальнику в національній або іноземній валютах, фактично сплачених протягом звітного податкового року.

Підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 ПК України передбачено, що до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки, входять суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

Згідно з п. 179.8 ст. 179 ПК України сума що має бути повернена платнику податку, зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, зазначену в декларації, протягом 60 календарних днів після надходження такої податкової декларації.

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови у складанні та подачі висновку відповідному органу Державної казначейської служби України про повернення Позивачці надмірно сплаченої до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік було те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у справі № 640/12147/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік у розрахунку із врахуванням податкової знижки на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

За встановленими у справі № 640/12147/19 обставинами вбачається, що 24.07.2019 Позивачкою подано заяву про зміну предмету позову (доповнення позовних вимог новими), згідно якої просила:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо неврахування під час розрахунку податкової знижки за 2018 рік грошової суми фактично сплачених відсотків по кредитному договору № 20-Ф/07 від 30.01.2007.

2. Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновок про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачену до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік у розрахунку із врахуванням податкової знижки на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головною управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 10.06.2019 № за формою «Р».

Проте, до вказаної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору за 1 вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 7 ст. 47 КАС України, у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції у справі № 640/12147/19 не прийняв до розгляду уточнення позовних вимог Позивачки, викладені в заяві від 24.07.2019 та повернув її Заявниці без розгляду.

Таким чином, адміністративний позов у справі № 640/12147/19 розглядався в межах первісних позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана в листі Головного управління ДПС у м. Києві від 22.01.2021 №1237/Тр/26-15-24-1817 підстава для відмови у складанні та подачі для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплаченої до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 9101,91 грн на підставі поданої декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік є необґрунтованою.

Інших підстав відмови у складанні вказаного висновку Відповідач у зазначеному листі не наводив.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко