Справа № 601/2294/22
Суддя: Білосевич Г. С.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2294/22
Провадження № 2-а/601/2/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу № 601/2294/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю представника позивача адвоката Сідорова В.М.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕАР № 6195203 від 20 листопада 2022 року, що винесена інспектором поліції Тівон Юрієм Олеговичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення. У поданій заяві позивач посилається на те, що 20 листопада 2022 року інспектором поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6195203, якою позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУгіАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Із винесеною постановою позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Зазначені інспектором поліції у постанові порушення є лише його припущенням, а вказана постанова не відображає обставин справи та винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Окрім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, не підтверджуються належними га допустимими доказами. Звертаю увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача. Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач здійснив адміністративне правопорушення не надано. Постанова, що оскаржується, містить лише опис інкримінованого адміністративного правопорушення. Однак, у постанові відсутні посилання на будь-які докази, на підставі яких зроблено висновок про факт правопорушення. Вважаю, що відповідачем не з`ясовано повно обставини справи, не викладено в оскаржуваній постанові чітко зміст вчиненого позивачем правопорушення, не долученого належних та допустимих доказів, якими би таке правопорушення підтверджувалось поза розумним сумнівом. Як наслідок, зазначені обставини є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення. Під час винесення постанови інспектором поліції не дотримано вимог ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП, оскільки не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, а тому вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сідоров В.М. позов підтримав та просить його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

26.12.2022 на адресу Кременецького районного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 20.11.2022 о 15 год. 48 хв. по вул. Воз`єднання в м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області, позивач керуючи автомобілем марки «PEUGEOT Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України, а також перед початком руху не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектором СРПП Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Тівоном Юрієм Олеговичем було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову серії ЕАР № 6195203 від 20.11.2022 за ч.2 ст.122 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Факт здійсненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відео з реєстратора службового автомобіля працівників поліції, які виявили факт вчинених позивачем правопорушень. Поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача і до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було. Натомість, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, спрямовані на уникнення несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, не є беззаперечним доказом неправомірності дій інспектора. Також позивач не висловлював скарг на постанову, хоча міг це зробити відповідно до ст. 293 КУпАП, отже скарг на винесення постанови не було. Працівник поліції діяв відповідно до вимог КУпАП, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу без участі сторони відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6195203 від 20 листопада 2022 року, що винесена інспектором капралом поліції Тівон Юрієм Олеговичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем суду надано відеозапис, з якого не можливо встановити чи керував позивач транспортним засобом, що вказаний у протоколі та, що саме позивач вчинив вищевказані адміністративні правопорушення.

При цьому судом встановлено, що відповідачем не подано доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у постанові адміністративних правопорушень.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень по даній справі є сама оскаржувана постанова, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 72 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом з тим, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 у вказаний у постанові час керував транспортним засобом, при цьому порушив вимоги п. 9.2 (а), 2.3 (в) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП, доказів цього суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 139, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України,

постановив:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6195203 від 20 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження вул. Валова, 11 м. Тернопіль Тернопільської області.

Повне судове рішення складено та оголошено 10.02.2023.

Головуючий: Г. С. Білосевич