Справа № 420/17311/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в призначенні пенсій та зобов`язання призначити пенсію за віком, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 листопада 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, від 25 листопада 2021 року № 63 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02 грудня 2021 року № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17 жовтня 2022 року № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 :

1. всі періоди роботи відповідно записам в трудовій книжці на ім`я ОСОБА_1 та відповідно архівним довідкам: №2759-11.1-33 та № 2760-11.1-33 від 22.10.2021 року, виданого департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради; архівних довідок № 1759/05-23; № 1760/05-23; № 1761/05-23; № 1762/05-23; № 1763/05-23. виданих 10.11.2021 року відділом «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Белградського району», а саме:

- з 1979 року по травень 1982 року - дояркою в колгоспі «Іскра» с. Виноградне Белградського району Одеської області. У 1979 році - 127 людино-днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 160, а у 1980 році -192 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 160; у 1981 році - 216 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 160; у 1982 році - 117 людино-днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 160;

- з 1982 року по 06 березня 2000 року - в колгоспі ім. Кірова с. Оріхівка Болградського району Одеської області. У 1982 році - 81 людино-день при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120; у 1983 році - ПО людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120, але причина не вироблення мною встановленого мінімуму трудоднів рішенням правління колгоспу №2 від 25.02.1984 року визнана поважною, що підтверджується записом в моїй трудовій книжці (сторінка 2,3); у 1984 році проробила 17 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 150; у 1985 році - 149 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120; у 1986 році - 127 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120; у 1987 році - 140 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120; у 1988 році - 109 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120, але причина не вироблення мною встановленого мінімуму трудоднів рішенням правління колгоспу №1 від 28.01.1989 року визнана поважною, що підтверджується записом в моїй трудовій книжці (сторінка 4,5); з 1989 року по 1992 рік включно я встановлений мінімум трудоднів завжди перевиконувала; у 1993, 1994 та 1995 роках я проробила відповідно 104, 103, та 104 людино - дні при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 120; з 1996 року по 1998 рік включно встановлений мінімум трудоднів завжди перевиконувала. У 1999 році проробила 78 людиноднів; у 2000 році - 17 людиноднів, та у 2001 році - 35 людиноднів.

Таким чином, відповідно записам трудовій книжці позивачки від 20.03.1972 року зарахувати їй, позивачці, страховий стаж:

- в колгоспі «Іскра» Болградського району - 2 роки 9 місяців 1 день.

- в колгоспі ім. Кірова Болградського району - 14 років 7 місяців, всього зарахувати позивачці страховий стаж в колгоспах «Іскра» і ім. Кірова Белградського району - 16 років 1 місяць 12 днів;

2. період роботи в КСП/СВК «Оріхівка» з березня 2000 року по 27 серпня 2005 року - 3 роки 09 місяців 26 днів;

3. період роботи з 31 серпня 2005 року по 08 січня 2007 року в ЧП «Пандаклія»;

4. період роботи з 22 березня 2007 року по 17 жовтня 2007 року в ТОВ «Кара-Марін»;

5. період роботи з 17 березня 2008 року по 30 жовтня 2008 року в ТОВ «Кара-Марін»;

6. період роботи з 19 квітня 2012 року по 01 жовтня 2012 року в ЧП «Білозерье»;

7. період роботи з 27 лютого 2009 року по 10 жовтня 2009 року в ТОВ «Кара- Марін»;

8. період роботи з 02 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року в ТОВ «Кара- Марін»;

9. період роботи з 28 квітня 2011 року по 01 листопада 2011 року в ЧП «Білозерье»;

10. період роботи з 19 квітня 2012 року по 01 жовтня 2012 року в ЧП «Білозерье»;

11. період роботи з 15 квітня 2013 року по 08 листопада 2013 року в ЧП «Білозерье»;

12. період роботи з 19 квітня 2014 року по 15 жовтня 2014 року в ЧП «Білозерье»;

13. період роботи з 05 травня 2015 року по 12 жовтня 2015 року в ЧП «Пандаклія»;

14. період роботи з 01 квітня 2016 року по 08 серпня 2016 року в ЧП «Пандаклія»;

15. період роботи з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року в ЧП «Пандаклія»;

16. період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33;

17. періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, та з 23.10.2009 року по 01.04.2010 року, що підтверджується довідкою № 452 від 02.09.2022 року, виданою Болградським районним центром зайнятості;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати:

- з Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань - 992,40 грн.;

- з Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань - 992,40 грн.;

- з Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань - 992,40 грн.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивачка зазначає, що 22 та 27 листопада 2021 року, а також 10 грудня 2022 року вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявами про призначення їй пенсії за ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 25 листопада 2021 року № 63 їй відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що її

страховий стаж становить 26 років 07 місяців 26 днів. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 02 грудня 2021 року № 20 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що її страховий стаж становить 22 роки 04 місяці 19 днів. Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 17 жовтня 2022 року № 20 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що її страховий стаж становить 22 роки 04 місяці 19 днів. У названому рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано: - період навчання з 1.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно до довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33, оскільки відсутні накази про прийняття та відрахування з навчання; - періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року; з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та за 2009 рік, оскільки в трудовій книжці від

20.03.1972 року виправлена дата народження с порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та з 23.10.2009 року відповідно до трудової книжки від 31.01.2009 року, оскільки відсутній запис про припинення виплати.

Позивачка вважає, що вище зазначені рішення відповідачів про відмову в призначенні їй пенсії за віком є протиправними, оскільки її страховий стаж відповідно записам в трудовій книжці позивачки станом на березень 2017 року та на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії становить більше 30 років, у зв`язку з чим вона має право на призначення пенсії за віком ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На переконання позивачки оскаржувані рішення суперечить діючому законодавству та грубо порушує соціальні права ОСОБА_1 .

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області обґрунтовується наступним

Відповідач 1 не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяв для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Рішеннями Головними управлінням відмовлено в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній належним чином підтверджений страховий стаж. У позивача належним чином не підтверджено 28 років страхового стажу. Повідомлено позивача про відсутність підстав для зарахування періоду навчання у зв`язку з відсутністю у наданій архівній довідці від 22.10.2021 року посилань на дати та номери наказів про прийняття та відрахування з навчання. Роз`яснено, що для підтвердження періодів отримання допомоги по безробіттю у 2007 - 2009 роках необхідно надати уточнюючу довідку. Вказані обставини суперечать вимогам Порядку №637. Інші документи, які підтверджують ці обставини не надано.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області обґрунтовується наступним

Позивачка 10.10.2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та за розглядом заяви ОСОБА_1 17.10.2022 року прийнято рішення №20 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Відповідач 2 зазначає, що загальний страховий стаж позивача становить 22 роки 4 місяці 19 днів. До страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно до довідки від 22.10.2021 року №2759-11.1-33, оскільки відсутні накази про прийняття та відрахування з навчання та періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 02.11.2007 року по 16.03.2008 року та за 2009 року, оскільки в трудовій книжці від 20.03.1972 року виправлена дата народження з порушенням Інструкції № 58, та з 23.10.2009 року відповідно до трудової книжки від 31.01.2009 року, оскільки відсутній запис про припинення виплати.

Враховуючи вищезазначене для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року позивачці рекомендовано надати уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи, періодів отримання допомоги по безробіттю - уточнюючу довідку.

Таким чином, відповідач 2 вважає, що відсутні підстави для призначення позивачці пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Щодо вимог позивачки зарахувати до страхового стажу періоди роботи у колгоспі, відповідач 2 зазначає, що оскільки відомості про роботу в колгоспі, зазначені в трудовій книжці колгоспника, наданій позивачем, оформлені з порушенням вимог Основних положень, а архівні довідки № 1759/05-23, № 1761/05-23, № 1762/05-23 від 10.11.2021 року не містять інформації щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, позивачці зараховано до страхового стажу час роботи за фактичною тривалістю.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області обґрунтовується наступним

Відповідач 3 не погоджується з заявленими позовними вимогами та зазначає, що 27.11.2021 року позивачка у встановленому законом порядку звернулась з заявою про призначення пенсії за віком. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 02.12.2021 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком № 20 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

ОСОБА_1 роз`яснено, що для підтвердження періодів отримання допомоги по безробіттю у 2007 - 2009 роках необхідно надати уточнюючу довідку. До страхового стажу позивачки також не зараховано період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року, оскільки в архівній довідці від 22.10.2021 року відсутнє посилання на дати та номери наказів про прийняття та відрахування з навчального закладу.

Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 04 місяці 19 днів, що є не достатнім для призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону № 1058.

Відповідно до вимог чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення для призначення пенсії за віком необхідно: досягнення особою віку, визначеного законом; наявність необхідного страхового стажу роботи.

Відсутність однієї з вказаних умов не породжує виникнення права на призначення пенсії.

Відповідач 3 вважає, що з огляду на те, що позивачка не набула необхідного страхового стажу, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяло виключно у спосіб та в межах своїх повноважень. Будь-яке порушення прав ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення з боку Головного управління відсутнє.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

20 грудня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/37583/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

21 грудня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕС/6254/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

22 грудня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/37891/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

13 січня 2023 року від позивача надійшла відповідь (вхід. № 1233/23) на відзив на адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відзив на позовну заяву, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслало. У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 10 лютого 2023 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідачів, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

22 та 27 листопада 2021 року, а також 10 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявами про призначення їй пенсії за ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

На виконання Стратегії модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №672-р, в частині впровадження заходів обслуговування громадян незалежно від місця їх реєстрації та системи централізованого призначення (перерахунку), виплати пенсій на основі електронних пенсійних справ Пенсійним фондом України проведено оновлення ІКІС ПФУ підсистеми «Звернення» та «Призначення та виплата пенсії» (ППВП).

В релізі версії від 22.12.2020 року № 1-6-60-1 розробником впроваджено механізм розподілу та опрацювання звернень з призначення та перерахунку пенсій за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів з призначення пенсій.

Відповідно до п.4.2. Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Таким чином, із заявою про призначення пенсії особа звертається до сервісного центру ПФУ за місцем реєстрації/проживання або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. Сервісний центр приймає документи (як подані особисто, так і ті, що надійшли через вебпортал), реєструє їх, а програма автоматично визначає структурний підрозділ пенсійної служби, який здійснює розгляд заяви та приймає рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії, з урахуванням принципу єдиної черги спеціалістів.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяв для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 25 листопада 2021 року № 63 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що її

страховий стаж становить 26 років 07 місяців 26 днів (а.с. 49).

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 02 грудня 2021 року № 20 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що її страховий стаж становить 22 роки 04 місяці 19 днів (а.с. 46).

У вказаному рішенні зазначено: періоди навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року не зараховано до страхового стажу, оскільки в архівній довідці № 2759-11.1.-33 від 22.10.2021 року відсутні накази про прийняття та відрахування з навчання. Періоди отримання допомоги по безробіттю в 2007 та 2009 роках потребують уточнення довідкою з центра зайнятості.

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 17 жовтня 2022 року № 20 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що її страховий стаж становить 22 роки 04 місяці 19 днів.

У вказаному рішенні зазначено, що за доданими документами д страхового стажу не зараховано: - період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно до довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33, оскільки відсутні накази про прийняття та відрахування з навчання; - періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року; з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та за 2009 рік, оскільки в трудовій книжці від 20.03.1972 року виправлена дата народження с порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та з 23.10.2009 року відповідно до трудової книжки від 31.01.2009 року, оскільки відсутній запис про припинення виплати (а.с. 52).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивачка звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються таку документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637); для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі - Порядок № 637).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені уст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами ст. 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями ст. 62 Закону №1788-XII та п. 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Так, судом встановлено, що у період з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року я, позивачка, навчалась у Виробничому училищі текстильної промисловості при Одеській фабриці технічних тканей, а з 01.09.1977 року по 21 квітня 1979 року працювала прядильницею 5 розряду прядильного цеху Одеської фабрики технічних тканей, що підтверджується архівною довідкою № 2759-11.1-33, №2760-11.1-33 від 22.10.2021 року, виданою 22.10.2021 року Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

В архівній довідці зазначено, що документи ЗАТ «Одеська фабрика технічних тканей» надійшли до Департаменту архівної справи та діловодства як безхазяйні, не в повному обсязі. Документи Виробничого училища при фабриці на зберігання не передані. Навчання підтверджено на підставі наказу про переведення на роботу на фабрику, записів в особовій картці Т-2 та нарахуванням заробітної плати на фабриці під час навчання в училищі текстильної промисловості згідно лицьовим карткам.

Відповідно архівним довідкам, виданим Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради № 2759-11.1-33 та № 2760-11.1-33 від 22.10.2021 року, ОСОБА_1 , навчалась у виробничому училищі текстильної промисловості при Одеській фабриці технічних тканей з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року, а з 01.09.1977 року по 21.04.1979 року - працювала на фабриці у прядильному цеху прядильницею, а тому страховий стаж за вказаний період становить 2 роки 07 місяців 21 день.

Судом встановлено, що в періоди з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 28.11.2007 року по 16.03.2008 року, з 04.02.2009 року по 26.02.2009 року, з 23.10.2009 року по 01.04.2010 року, з 11.02.2011 року по 27.04.2011 року, з 18.11.2011 року по 18.04.2012 року, з 24.10.2012 року по 11.02.2013 року, з 09.02.2016 року по 28.03.2017 року ОСОБА_1 , перебувала на обліку в Болградському районному центрі зайнятості, як безробітна, що підтверджується копіями моїх трудових книжок, а також довідкою №452 від 02.09.2022 року, виданою Болградським районним центром зайнятості.

Як вбачається із оскаржуваних рішень, до страхового стажу позивачки не зараховано: - період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33, оскільки відсутні накази про прийняття та відрахування з навчання; - періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 211.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, оскільки в трудовій книжці від 20.03.1972 року виправлена дата народження з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та з 23.10.2009 року до трудової книжки від 31.01.2009 року, оскільки відсутній запис про припинення виплати.

В рішеннях зазначено, що для зарахування: - навчання необхідно надати уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи; - періодів отримання допомоги по безробіттю необхідно додати уточнюючу довідку.

Судом встановлено, що позивачкою на підтвердження навчання були надані архівна довідка № 2759-11.1-33 та № 2760-11.1-33 від 22.10.2021 року, копія картки Т-2 та довідка про перейменування організації (Производственного училища текстильной промышленности), які були отримані нею з Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради, а на підтвердження періодів отримання допомоги по безробіттю позивачкою була надана уточнююча довідка № 452 від 02.09.2022 року, видана Болградським районним центром зайнятості (а.с. 28-30, 36), проте зазначені документи не були прийняті відповідачами до уваги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що твердження відповідачів про відсутність в позивачки необхідного для призначення пенсії за віком страхового стажу - 28 років, є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам та спростовується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 , архівними довідками, виданими Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради №№ 2759-11.1-33; 2760-11.1-33, копією картки Т-2, довідкою про перейменування організації, архівними довідками, виданими №№ 1759/05-23; 1760/05-23; 1761/05-23; 1762/05-23; 1763/05-23, виданими відділом «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району», а також довідкою №452 від

02.09.2022 року, виданою Болградським районним центром зайнятості.

Також суд критично відноситься до тверджень відповідачів відносно неврахування до стажу позивачки періодів отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, з підстав виправлення в трудовій книжці від 20.03.1972 року дати народження з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, оскільки дата народження позивачки 27.08.1961 року підтверджується паспортними даними ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що відмовляючи в зарахуванні позивачці до страхового стажу: періоду навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33 та періоду отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 211.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, з 23.10.2009 року, відповідачі діяли необґрунтовано без урахування всіх обставин по справі.

Згідно з абзацом 1 п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з п. 1.2 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Форма заяви про призначення пенсії наведена в Додатку 2 Порядку № 22-1.

Згідно п. 4.1 Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно п. 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення (перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати тощо) пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку. За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів орган, що призначає (здійснює перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати тощо) пенсії, відповідно до положень ст. 44 Закону №1058-IV та положень п. 4.3, 4,7 Порядку 22-1 приймає рішення про призначення (перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати тощо) пенсії або про відмову в призначенні (перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати тощо) пенсії з зазначенням обґрунтувань такої відмови.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до страхового стажу окремих періодів його роботи.

У свою чергу згідно з вимогами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Під час розгляду справи по суті, відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємств, в яких працювала (навчалась) позивачка, або архівні установи для отримання відомостей щодо спірних періодів.

Відповідачами також не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що записи у трудовій книжці позивачки та вкладиші до неї є недійсними та недостовірними.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Таким чином, стаж позивачки, що обрахований відповідачами, не в повній мірі відповідає записам трудових книжок та наданим позивачкою відомостям, що зазначені в архівних довідках № 2759-11.1-33 та № 2760-11.1-33 від 22.10.2021 року Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради та уточнюючій довідці № 452 від 02.09.2022 року, виданій Болградським районним центром зайнятості.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що після звернення позивача, відповідачі не вчинили жодних дій визначених ст. 101 Закону № 1788-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність відмови позивачу в зарахуванні до страхового стажу спірних період роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із змісту положень ст. 245 КАС України видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Оцінивши наявні у справі докази суд доходить висновку, що відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком, відповідачі не надали належної правової оцінки тим доказам, які надані позивачкою для підтвердження стажу щодо спірних періодів, у зв`язку з чим зробив передчасний висновок про відсутність у позивача страхового стажу, який дає право на пенсію за віком.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

-визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

-визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

-визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

-інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивачки, враховуючи встановлені по справі обставини, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивачки є: визнання протиправними та скасування рішень: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25 листопада 2021 року № 63, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02 грудня 2021 року № 20 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17 жовтня 2022 року № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33 та період отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, з 23.10.2009 року по 01.04.2010 року відповідно до довідки № 452 від 02.09.2022 року, виданою Болградським районним центром зайнятості; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Що стосується вимоги позивачки про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то суд зазначає, що суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень наданих виключно органу Пенсійного фонду.

Правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачки відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями.

Враховуючи викладене, з метою повного та ефективного захисту та відновлення порушених прав позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33 та період отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, з 23.10.2009 року по 01.04.2010 року відповідно до довідки № 452 від 02.09.2022 року, виданою Болградським районним центром зайнятості; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відносно вимог позивачки щодо зобов`язання відповідача зарахувати до її страхового стажу усі інші періоди роботи відповідно до записів трудових книжок, суд зазначає, що зазначені періоди не є спірними та відповідачами у оскаржуваних рішеннях не спростовувались.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача у сумі 992,40 грн., сплачені згідно квитанції № від 16.11.2022 року, у сумі 992,40 грн., сплачені згідно квитанції № від 16.11.2022 року, 992,40 грн., у сумі 992,40 грн., сплачені згідно квитанції № 0.0..1 від 07.11.2022 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в призначенні пенсій та зобов`язання призначити пенсію за віком задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, від 25 листопада 2021 року № 63 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02 грудня 2021 року № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17 жовтня 2022 року № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період навчання з 01.09.1976 року по 01.09.1977 року відповідно довідки від 22.10.2021 року № 2759-11.1-33 та період отримання допомоги по безробіттю з 24.01.2007 року по 21.03.2007 року, з 22.11.2007 року по 16.03.2008 року та з 2009 року, з 23.10.2009 року по 01.04.2010 року відповідно до довідки № 452 від 02.09.2022 року, виданою Болградським районним центром зайнятості; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, 3).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ).

Відповідач: Головнео управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ).

Суддя С.О. Cтефанов