Справа № 300/2876/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2876/22 пров. № А/857/17719/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року (суддя першої інстанції Панікар І.В., м. Івано-Франківськ)

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови виплати недоодержаної суми пенсії її чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 в сумі 71519,55 грн, за період з 01.12.2019 по 31.03.2021 в сумі 28264,54 грн та за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 110100,19 грн; зобов`язати здійснити виплату недоотриманої суми пенсії її чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 в сумі 71519,55 грн., за період з 01.12.2019 по 31.03.2021 в сумі 28264,54 грн та за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 110100,19 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови виплати ОСОБА_1 недоодержану суму пенсії її чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 в сумі 71519,55 грн, за період з 01.12.2019 по 31.03.2021 в сумі 28264,54 грн та за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 110100,19 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 в сумі 71519,55 грн, за період з 01.12.2019 по 31.03.2021 в сумі 28264,54 грн та за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 110100,19 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, вважаючи таке ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 02.11.2022 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що після проведених перерахунків на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/63/20 від 02.03.2020 обліковується борг в сумі 71519,55 грн за період з 01.01.2018 по 30.09.2020, на виконання рішення у справі № 300/2770/20 від 16.12.2020 в сумі 28264,54 грн за період з 01.12.2019 по 31.03.2021, на виконання рішення у справі № 300/2153/20 від 07.10.2021 в сумі 110100,19 грн за період з 01.04.2019 по 31.10.2021. Дані суми включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету. Також апелянт вказав, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1946 року народження, отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 26.03.2022, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років, про що 26.03.2022 складено відповідний актовий запис № 807 (а.с.13).

07.04.2022 ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про здійснення виплати недоотриманої пенсії чоловіка у зв`язку з його смертю (а.с.6).

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 20.04.2022 № 1512-1375/Ш-02/8-0900/22, повідомив ОСОБА_1 про відсутність недоодержаних сум пенсій. Окрім того, повідомлено, що згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/63/20 від 02.03.2020 обліковується борг в сумі 71519,55 грн за період з 01.01.2018 по 30.09.2020, у справі № 300/2770/20 від 16.12.2020 в сумі 28264,54 грн за період з 01.12.2019 по 31.03.2021, у справі № 300/2153/20 від 07.10.2021 в сумі 110100,19 грн за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 (а.с.7-8).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, що підлягала виплаті її чоловікові, однак, залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, внаслідок чого, відповідач зобов`язаний здійснити виплату позивачу недоодержаної ОСОБА_2 суми пенсії.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.

Разом з цим, ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Так, вищевказаними положеннями Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплаті боргу за пенсією.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.

Як видно з листа відповідача від 20.04.2022 № 1512-1375/Ш-02/8-0900/22, адресованого ОСОБА_1 , згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/63/20 від 02.03.2020 обліковується борг в сумі 71519,55 грн за період з 01.01.2018 по 30.09.2020, у справі № 300/2770/20 від 16.12.2020 в сумі 28264,54 грн за період з 01.12.2019 по 31.03.2021, у справі № 300/2153/20 від 07.10.2021 в сумі 110100,19 грн за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 (а.с.7-8).

Встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) померлого ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 на день його смерті, що підтверджено довідкою ТОВ «ЖЕО-КГД» № 16 від 29.03.2022 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 26.03.2022, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.04.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Отже, позивач звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії чоловіка, який помер, в межах строку, встановленого статтею 61 Закону №2262-ХІІ.

З огляду вищевикладене, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, що підлягала виплаті чоловікові, однак, залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, внаслідок чого, відповідач зобов`язаний здійснити виплату позивачу недоодержаної ОСОБА_2 суми пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар