Справа № 580/474/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року справа № 580/474/23
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С. О.,

за участю: секретаря судового засідання Глийової В. Г.,

представника відповідача Нечипоренко Ю. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), третя особа військова частина НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №70313662 від 28.12.2022 Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постанова заступника начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренка Юрія Івановича про закінчення виконавчого провадження №70313662 від 28.12.2022 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі №580/5334/21 боржником не виконано. Вказує, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. Оскаржувана останова винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. За вказаних обставин, позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що порушує його права.

Ухвалою від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якій вказав, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі №580/5334/21 не виконано, законні вимоги державного виконавця проігноровано, в діях боржника вбачається умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили. У зв`язку з чим до правоохоронних органів за вих. №38459/7 направлено повідомлення щодо вирішення питання про притягнення посадових осіб військової частини НОМЕР_1 до відповідальності за ознаками ст. 382 Кримінального кодексу України. Враховуючи те, що боржником судове рішення невиконане, та не може бути виконано без участі боржника, 28.12.2022 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ та вказана постанова про закінчення виконавчого провадження за вих. №38141/7 направлено на адресу Черкаського окружного адміністративного суду. За вказаних обставин просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

06.02.2023 від третьої особи військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення в яких вказано, що у зв`язку з незгодою з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі №580/5334/21 позивач подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року призначено справу №580/5334/21 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Таким чином, станом на 06.02.2023 матеріали адміністративної справи №580/5334/21 перебувають на розгляді в Шостому апеляційному адміністративному суді.

У судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 07.02.2023 прибув представник відповідача. Позивач та представник третьої особи явку не забезпечили.

Усною ухвалою суду від 07.02.2023, занесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву у розгляді адміністративної справи №580/5333/22 до 10 год 00 хв 08.02.2023.

Після оголошеної перерви у судове засідання прибув представник відповідача, проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Позивач та представник третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи за відсутності позивача та представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі №580/5334/21 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 27 травня 2016 року по 03 жовтня 2017 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 27 травня 2016 року по 03 жовтня 2017 року, із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з вирахуванням податків та зборів, передбачених чинним законодавством.

10.08.2022 Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №5880/5334/21 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 27 травня 2016 року по 03 жовтня 2017 року, із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з вирахуванням податків та зборів, передбачених чинним законодавством.

11.11.2022 заступником начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренко Юрієм Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70313662 на підставі виконавчого листа №580/5334/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 10.08.2022. Боржником за вказаним виконавчим листом визначено військову частину НОМЕР_1 .

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження заступником начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренко Юрієм Івановичем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору26000,00 грн та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження 146, 30 грн.

11.11.2022 заступником начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренко Юрієм Івановичем направлено боржнику вимогу про виконання рішення суду.

29.11.2022 заступником начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренко Юрієм Івановичем складено акт про невиконання рішення суду.

Постановою заступника начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренка Юрія Івановича від 29.11.2022 накладено на боржника штраф 5100,00 грн.

Постановою заступника начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренка Юрія Івановича від 14.11.2022 накладено на боржника штраф 10200,00 грн.

28.12.2022 заступником начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нечипоренко Юрієм Івановичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до частини 3 статті 63 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника та направлено до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення про вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі №580/5334/21.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року призначено справу №580/5334/21 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої і пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Так, закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення і не свідчить про неможливість його виконання.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 (пункти 40-43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією, накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи позов про законність дій державного виконавця, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Крім того, за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних законодавчих приписів.

Водночас, вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення.

У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18, від 13 грудня 2021 року у справі №520/6495/2020, від 08 грудня 2022 року у справі №457/359/21.

Окрім цього, відповідно зазначене судове рішення виконано не у повному обсязі, отже відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні заходи для перевірки його виконання у повному обсязі.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.12.2022 про закінчення виконавчого провадження №70313662.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ