Справа № 160/17173/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області до приватного нотаріуса Гусенко Ольги Олегівни, третя особа ТОВ Днепросталь-Строй Групп про зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області до приватного нотаріуса Гусенко Ольги Олегівни, третя особа ТОВ ДНЕПРОСТАЛЬ-СТРОЙ ГРУПП в якій позивач просить:
Ухвалою суду у справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV.
Відповідно до ст.9 Закону №755 відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
В Єдиному державному реєстрі містяться певні відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема - про місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону №755, засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону.
Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 35 Закону №755).
Так, згідно ч. 4 ст. 17 Закону №755 для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, встановлений вичерпний перелік документів, що подаються державному реєстратору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не навів переконливих доводів, а також під час розгляду даної справи не подав до суду жодних доказів невідповідності законодавству поданих державному реєстратору документів для державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу в частині місцезнаходження ТОВ Днепросталь-Строй Групп, внесення до них завідомо неправдивих відомостей або наявність підстав для відмови у державній реєстрації змін до установчих документів в частині місцезнаходження юридичної особи, а тому суд не вбачає протиправності такого запису як і протиправності дій державного реєстратора.
Крім того, Законом №755 не передбачено такого повноваження державного реєстратора, як перевірка фактичного місця знаходження юридичної особи за її юридичною адресою, а тому виявлення іншими особами, в тому числі контролюючими органами, факту відсутності юридичної особи за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру, не може бути безумовною підставою для скасування реєстраційної дії, якою зареєстровано відповідні зміни у відомостях про юридичну особу.
Водночас, з аналізу вказаних норм можливо зробити висновок, що Закон №755 визначає зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про юридичну особу як такі, що є достовірними. Тому доводи позивача з посиланням на висновки власної перевірки (обстеження) місцезнаходження товариства, як на підставу недостовірності таких відомостей, в розумінні вказаного Закону, не можуть бути передумовою для скасування запису в Єдиному державному реєстрі щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу в частині місцезнаходження ТОВ Днепросталь-Строй Групп.
Крім того, п. 67.2 ст. 67 Податкового кодексу України (станом на дату звернення до суду з даним позовом) встановлено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.
Однак реалізація відповідних повноважень щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів має здійснюватись контролюючим органом лише за наслідком встановлення факту порушення відповідними платниками податків норм податкового законодавства.
Частиною 1 статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що в статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.
Приписи статті 57 Господарського кодексу України також не містять вимог про включення до змісту установчих документів, якими в розумінні наведеної норми права є рішення про утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання, відомостей про місцезнаходження суб`єкта господарювання.
Оскільки внесення змін щодо місцезнаходження підприємства не пов`язані із змінами до установчих документів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.
При цьому, суд зауважує, що сама державна реєстрація змін місцезнаходження юридичної особи не створює перешкод для здійснення своїх повноважень контролюючим органами і не перешкоджає податковому обліку платників податку.
В даному випадку в обґрунтування позовних вимог контролюючий орган посилається виключно на відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, тобто, фактично підставою для звернення до суду є неправдивість даних щодо зміни місця знаходження ТОВ Днепросталь-Строй Групп.
Відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.
Права контролюючих органів визначено ст. 20 Податкового кодексу України, зокрема, пп. 20.1.37 якої передбачено право на звернення до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності, та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів звернення до суду з позовами щодо припинення юридичної особи - ТОВ Днепросталь-Строй Групп та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів ТОВ «Днепросталь-Строй Групп.
Так, встановлена контролюючим органом відсутність ТОВ Днепросталь-Строй Групп за її новим місцем реєстрації у м. Запоріжжя, на думку суду, може бути підставою для припинення цієї юридичної особи, а не мотивом для скасування державної реєстрації змін до установчих документів, оскільки саме припинення юридичної особи буде належним засобом податкового контролю.
Згідно з вимогами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин та враховуючи, що внесення змін щодо місцезнаходження юридичної особи не пов`язана зі змінами до установчих документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації змін установчих документів, у зв`язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова