Справа № 420/2478/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2478/23
УХВАЛА

10 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання винити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в усуненні відомостей щодо його ОСОБА_1 , боргу перед бюджетом; зобов`язати відповідача внести зміни до Реєстру платежів з єдиного рахунка у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, та стану розрахунків з бюджетом у електронному кабінеті платника податків, та інтегрованої картки платника податків шляхом виключення з них операцій по нарахуванню податкового боргу перед бюджетом у сумі 20 335,00 грн та суми заборгованості з ЄСВ фізичних осіб-підприємців у сумі 12260,16 грн.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, крім іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (п.2); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Вказана позивачем назва відповідача не відповідає відомостям, наявним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ВП: 44069166.

Крім того, позивач у позовній заяві відповідача вказує неоднозначно ГУ ДПС в Одеській області або ГУ ДФС в Одеській області, не висловлюючи протиріч вказаних обставин.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно інформації, яка міститься у електронному кабінеті платника податків на його ім`я існує заборгованість у розмірі 20 335,00 грн. Проте він вважає, що вказана заборгованість відсутня.

Він звернувся до ГУ ДПС зі скаргою, проте листом від 19.09.2022 року №20054/6/15-32-13-05-06 у задоволенні його скарги про усунення боргу відмовлено в усуненні відомостей щодо заборгованості відносно нього. Згідно з листом ГУ ДПС в Одеській області від 19.09.2022 року №20054/6/15-32-13-05-06 позивача повідомлено, що станом на 19.09.2022 року за ним рахується заборгованість із сплати єдиного соціального внеску (далі ЄСВ) у сумі 12260,16 грн, яка виникла з 17.04.2015 по 19.04.2018 року.

Таку відмову позивач вважає необґрунтованою з посиланням: - на постанову Одеського апеляційного суду від 12.06.2017 року, якою скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року та прийнято нову, якою у задоволенні адміністративного позову ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 15640,04 грн, що виникла зі сплати єдиного податку за 4й квартал 2014 року; - на те, що з 17.04.2015 до 22.04.2016 ним повністю був сплачений ЄСВ, що підтверджується квитанціями, які надав до позову; - на те, що 25.12.2006 року йому було призначено пенсію, а 22.04.2016 року він досягнув 60 років та, на підставі чого він вважає себе фізичною особою підприємцем (далі ФОП), який звільнений від сплати ЄСВ з 22.04.2016 року.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Між тим, позивач посилається на неправомірну відмову у задоволенні його скарги від 03.08.2022 року. Згідно з наданою копією вказаної скарги позивач просив усунути дані про заборгованість перед бюджетом, посилаючись лише на постанову Одеського апеляційного суду від 12.06.2017 року про відмову у стягненні податкової заборгованості у розмірі 15640,04 грн, що виникла зі сплати єдиного податку за 4й квартал 2014 року.

У той же час отримав відповідь, що за вказаний період йому не нараховані податкові зобов`язання.Позивач не висвітлює питання щодо виникнення податкового боргу за інші періоди та порушення його прав зі сторони відповідача.

Надані позивачем дані з його кабінету відсвітлюють питання нарахування податкових зобов`язань та їх сплату з 2020 року.

Таким чином, позивачу необхідно в силу приписів ч.5 ст.160 КАС України викласти обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини. Тобто позивач повинен чітко з посиланням на відповідні докази зазначити в позові підстави грошових зобов`язань визначених йому контролюючим органом або визначених ним самим, відповідно їх сплату за кожний період, підстави виникнення податкового боргу несплата грошових зобов`язань за визначений період, не зарахування сплачених грошових зобов`язань або безпідставне нарахування їх.

Частиною 4 ст.161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 79 КАС України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Статтею 80 КАС України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.2 та 3 ст. 79 цього Кодексу. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Частиною 1 ст.160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Вимоги позивача не є чіткими та зрозумілими, оскільки позивач не визначає періоди виникнення податкового боргу та його підстави, які вважає неправомірними.

Чіткий та зрозумілий зміст позовних вимог є передумовою належного та ефективного захисту прав позивача у випадку їх порушення зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Позивач посилається на несплату ним ЄСВ з 22.04.2016 року, як особи, яка досягла досягнув 60 років та отримує пенсію за вислугу років.

Між тим, згідно ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI (далі Закон №2464-VI) в редакції від 07.01.2016 року ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII, який набрав чинності 01.01.2018, внесено зміни до ч.4 ст.4 Закону №2464-VI, якою було передбачено, що ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон №1058-IV), та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

28.11.2006 року позивачу призначена пенсія за вислугу років як військовослужбовцю на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Закону №2464-VI щодо усунення дискримінації за колом платників» від 13.05.2020 №592-IX, який набрав чинності 01.01.2021 року, від сплати за себе єдиного внеску також звільнено ФОП, які отримують пенсію за вислугу років.

Тобто з 01.01.2018 звільнено зі сплати ЄСВ ФОП, яким призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону №1058-IV. В свою чергу, з 01.01.2021 року до категорій ФОП, які звільняються від сплати ЄСВ включено пенсіонерів, що отримують пенсію за вислугу років, призначену, в тому числі, на підставі Закону №2262-XII.

Позивач не наводить правових обґрунтувань щодо підстав звільнення його зі сплати ЄСВ у період з 22.04.2016 по 19.04.2018, у зв`язку з досягненням пенсійного віку, якому пенсія за вислугу років призначена згідно Закону №2262-XII.

Також згідно ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Всупереч вказаних вимог позивачем надано до суду по справі №815/5729/16 копії постанов Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року, Одеського апеляційного суду від 12.06.2017 року та ухвалу Верховного Суд від 26.12.2017 року із ЄДРСР, з яких, враховуючи знеособлення відомостей, неможливо встановити обставини, викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог.

Згідно з ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, якій вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Відповідно до ч.9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв`язку.

У разі своєчасного виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви не шляхом здачі належним чином оформленого позову, документів до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, для попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків у встановлений строк позивачу необхідно про надіслання матеріалів засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу, факс.

Згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11. 2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв`язку суд буде вирішувати питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. 160,161,169 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання винити певні дії, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позову та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Катаєва Е.В.