Справа № 400/3003/22
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/3003/22
Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.

Дата і місце ухвалення 28.07.2022р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусик А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати їй відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану додаткової винагороди в розмірі по 30 000,00 грн за березень і квітень 2022 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди в розмірі по 30 000,00 грн за березень і квітень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного, суду від 28.07.2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за період з 01.03.2022 року по 25.04.2022 року.

Зобов`язано Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.03.2022 по 25.04.2022 в розмірі 30 000 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому нею часу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна установа «Миколаївський слідчий ізолятор» подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

У поданій апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 не містить такого поняття, як додаткова винагорода. З огляду на зазначене апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково відніс додаткову винагороду до одного з видів грошового забезпечення та застосував положення та приписи Порядку № 925/5.

Крім того апелянт посилався на те, що виплата винагород здійснюється органом, установою за місце постійного проходження служби особи рядового чи начальницького складу, де він призначений на штатну посаду, на підставі наказів такого органу, установи, в межах асигнувань, передбачених у кошторисі органу, установи, при цьому рішення щодо виплати такої винагороди керівникам органів та установ приймається за погодженням Державного секретаря.

В апеляційній скарзі зазначено про відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди позивачу та відсутність затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди, відсутність погодження Державного секретаря.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 року та постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції іншою стороною у справі (позивачем) не оскаржувалось, колегія суддів здійснює перегляд рішення суду першої інстанції лише у межах доводів і вимог Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

Судом встановлено, що з 29.06.2021 року позивачка проходила службу в органі Державної кримінально-виконавчої служби України Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на підставі наказу відповідача від 25.06.2021 року № 94/ос-21, що підтверджується записом № 34 в трудовій книжці позивачки.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 , виданого Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України 13.09.2021 року ОСОБА_1 перебувала на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Миколаївський СІЗО», що відноситься до посад рядового складу.

Згідно наказу начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» від 25.04.2022 року № 68/ос-22 позивачку було звільнено з посади на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилалась на те, що відповідач протиправно не виплатив їй у період березня-квітня 2022 року додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн., виплата якої була передбачена нормами постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний був нарахувати і виплатити позивачці за період з 24.02.2022 року по 25.04.2022 року додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому нею часу, а тому, не нарахувавши і не виплативши зазначеної винагороди позивачці, відповідач, на думку суду першої інстанції, діяв протиправно.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.

Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168).

Пунктом 1 цієї постанови (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 цієї постанови № 168 зобов`язано Міністерство фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Відповідно до п. 5 постанови № 168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р, Програма «єПідтримка» поширюється на Миколаївську область.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з 24.02.2022 року на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Миколаївської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачка з 29.06.2021 року по 25.04.2022 року проходила службу в Миколаївській області на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», тобто проходила службу в умовах воєнного стану в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалась допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Зазначене свідчить про те, що позивач відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», набула право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно, однак у порушення положень зазначеної постанови КМУ відповідач такої виплати не здійснював, чим порушив її права та законні інтереси.

При цьому, колегія судів вважає, що доводи апелянта про те, що передбачена постановою КМУ № 168 додаткова винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення жодним чином не спростовують факт наявності у позивача права на отримання встановленої Кабінетом Міністрів України додаткової винагороди.

Також у поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що невиплата додаткової винагороди позивачці пов`язана з відсутністю кошторисних призначень для виплати такої допомоги, відсутністю затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди. Також апелянт посилався на неможливість виплати позивачці додаткової винагороди через відсутність погодження Державного секретаря.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що положення постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 не містять жодної умови щодо можливості виплати особам рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби додаткової винагороди лише за наявності погодження Державного секретаря, а тому посилання на необхідність такого погодження є необґрунтованим.

З приводу доводів апелянта щодо відсутності затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди, колегія суддів також вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що такі умови і порядок встановлений безпосередньо постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 та будь-якого додаткового нормативного врегулювання питання виплати додаткової винагороди не вимагає.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що будь-яких доказів відсутності бюджетних асигнувань на виплату додаткової винагороди відповідачем у справі не надано.

В свою чергу, колегія суддів враховує, що пунктом 3 цієї постанови КМУ № 168 було зобов`язано Міністерство фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів доходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності своїх дій щодо невиплати позивачці додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, та погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення

позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В.Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик