Справа № 320/13526/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року позивач - Головне управління ДПС у Київській області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яким просив стягнути податковий боргу у розмірі 88 574,57 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на період прийняття рішення у даній справі ФОП ОСОБА_1 погашено суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб шляхом сплати коштів та зменшення податкових зобов`язань минулих періодів шляхом подання уточнюючих податкових декларацій.

Також відповідач зазначив, що контролюючому органу було відомо про подання відповідачем уточнюючих декларацій, а також погашення податкового боргу шляхом сплати коштів, проте ГУ ДПС у Київській області не повідомлено суд про відповідні обставини.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачем подано податкові декларації від 22 січня 2021 року на суму 37 211,20 грн. та від 10 травня 2021 року на суму 53 682,22 грн.

ГУ ДПС у Київській області направлена відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 22 лютого 2021 року № 9827-13/49 відповідно до якої станом на 21 лютого 2021 року загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 становить 34 892,35 грн.

Згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення податкова вимога від 22 лютого 2021 року №9827-13/49 отримана матір`ю відповідача.

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Київській області станом на 24 жовтня 2021 року податковий борг ОСОБА_1 становить 88 574,57 грн.

У зв`язку з непогашенням відповідачем зазначеного податкового боргу, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки відповідач доказів погашення податкового боргу суду не надав, докази оскарження вказаної податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні, сума податкового зобов`язання є узгодженою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи абз. 1 п. 59.1 ст. 59 ПК України визначають, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, за правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як встановлено судом, та підтверджується відповідачем у відзиві, податкова вимога форми від 22 лютого 2021 року № 9827-13/49 вручена його матері.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції підкреслює, що, як зазначено апелянтом, на період прийняття рішення у даній справі ФОП ОСОБА_1 погашено суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб шляхом сплати коштів та зменшення податкових зобов`язань минулих періодів шляхом подання уточнюючих податкових декларацій.

На підтвердження зазначених обставин апелянтом до апеляційної скарги надано квитанції від 02 листопада 2021 року №7KP7-0KX2-3HAB-MT2K, від 09 листопада 2021 року №BTM9-60K2-2P0X-6CCK, від 13 листопада 2023 року №6PHE-X45M-TH3B-BC9A, від 16 листопада 2023 року №K698-498A-T166-2MC8, від 30 листопада 2021 року №0411-5T74-4EBA-A092, №С2HA-T8BA-4XH4-X4BB, від 23 грудня 2021 року №5EPC-TP85-1XC1-0E8E та податкові декларації від 14 грудня 2021 року №, №, №, від 15 грудня 2021 року №, 5, №, якими зменшено податкові зобов`язання.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені докази відповідачем не надавались до суду першої інстанції, водночас суд апеляційної інстанції приймає їх як доказ.

З метою перевірки аргументів апеляційної скарги Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 16 січня 2023 року зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області надати суду відомості інтегрованої картки платника єдиного податку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 22 червня 2022 року.

Із змісту наданої на виконання вимог ухвали суду інтегрованої картки платника податків вбачається, що відповідачем відповідно до квитанцій від 02 листопада 2021 року, від 09 листопада 2021 року, від 13 листопада 2023 року, від 16 листопада 2023 року, від 30 листопада 2021 року, від 23 грудня 2021 року сплачено кошти в загальній сумі 11928,00 грн.

Також відповідачем було зменшено податкові зобов`язання минулих періодів шляхом подання уточнюючих податкових декларацій з єдиного податку з фізичних осіб, а саме:

від 14 грудня 2021 року №, якою зменшено податкові зобов`язання на суму 7677,20 грн.;

від 14 грудня 2021 року №, якою зменшено податкові зобов`язання на суму 2122,65 грн.;

від 14 грудня 2021 року №, якою зменшено податкові зобов`язання на суму 25936,20 грн.;

від 15 грудня 2021 року №, якою зменшено податкові зобов`язання на суму 43521,22 грн.;

від 15 грудня 2021 року 5, якою зменшено податкові зобов`язання на суму 17761,11 грн.

від 15 грудня 2021 року №, якою зменшено податкові зобов`язання на суму 17807,10 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з інтегрованої картки платника податків уточнюючих податкових декларацій з єдиного податку з фізичних осіб прийняті контролюючим органом.

З урахуванням вищевикладеного кошти, які було сплачено згідно з квитанціями від 02 листопада 2021 року, від 09 листопада 2021 року, від 13 листопада 2023 року, від 16 листопада 2023 року, від 30 листопада 2021 року, від 23 грудня 2021 року зараховувались в рахунок погашення податкового боргу, що виник на підставі податкових декларацій від 22 січня 2021 року та 10 травня 2021 року, водночас уточнюючими податковими деклараціями було зменшено податкові зобов`язання минулих періодів.

Отже податковий борг, що був сформований за рахунок податкових зобов`язань визначених у податкових деклараціях від 22 січня 2021 року та 10 травня 2021 року, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, щодо стягнення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 було погашено, що підтверджується інтегрованою карткою платника єдиного податку.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 88 574,57 грн., оскільки всупереч вимог ст. 2 КАС України не пересвідчився у наявності чи відсутності заборгованості у ФОП ОСОБА_1 станом на день прийняття рішення у справі (26 червня 2022 року).

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті рішення помилково не встановив всі фактичні обставини, що мають значення для справи, залишивши поза увагою факт добровільної сплати Відповідачем податкового боргу до моменту звернення Позивача із позовною заявою. Викладене має своїм наслідком скасування судового рішення із прийняттям нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління ДПС у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку