Справа № 120/14973/21-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 120/14973/21-а

адміністративне провадження № К/990/35717/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури

на додаткову постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року

у справі № 120/14973/21-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної прокуратури, в якому просив:

- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного за ч. 3, ч. 4 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" за період з 01.12.2020 по 31.10.2021 у сумі 331 710,11 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої частини заробітної плати, а саме надбавки за спеціальне звання "заслужений юрист України", визначеного за ч. 3, ч. 4 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" за період з 01.12.2020 по 31.10.2021 у сумі 16 585,51 грн.;

- стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01 грудня 2020 року по 31 жовтня 2021 року у відповідності до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов`язано Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату, виходячи з розміру посадового окладу визначеного у відповідності до частини 3, 4 статті 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 01 грудня 2020 року по 31 жовтня 2021 року в сумі 331 710, 11 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за спеціальне звання "заслужений юрист України" за період з 01 грудня 2020 року по 04 червня 2021 року у відповідності до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов`язано Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману надбавку за спеціальне звання "заслужений юрист України" за період з 01 грудня 2020 року по 04 червня 2021 року у відповідності до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру" в сумі 9 178, 80 грн.

В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у вигляді неотриманої надбавки за спеціальне звання "заслужений юрист України" у сумі 7 604, 71 грн - відмовлено.

Додатковою постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково.

Стягнуто з Вінницької обласної прокуратури (, Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).

В задоволенні заяви в іншій частині, а саме щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн - відмовлено.

Не погоджуючись із додатковою постановою суду апеляційної інстанції, Вінницькою обласною прокуратурою подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року касаційну Вінницької обласної прокуратури на додаткову постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.

14 грудня 2022 року скаржником повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.

Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2023 року касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури залишено без руху із наданням строку скаржнику для усунення недоліків шляхом подання до касаційного суду:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;

- уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням зазначеної відповідачем підстави касаційного оскарження судових рішень, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, на якій подається касаційна скарга.

Копію указаної ухвали скаржнику доставлено в його електронний кабінет 03 січня 2023 року.

16 січня 2023 року до суду надійшла касаційна скарга у новій редакції, разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року.

В обґрунтування скаржником зазначено, що оскаржувану додаткову постанову ухвалено 27 вересня 2022 року, та отримано 28 вересня 2022 року. Первісна касаційна скарга подана до Верховного Суду 21 жовтня 2022 року, а отже у 30-денний строк з дня вручення повного тексту оскаржуваної постанови.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури повернуто скаржнику, яку отримано 15 листопада 2022 року в електронному кабінеті та 21 листопада 2022 року поштою. Повторну касаційну скаргу було подано позивачем засобами поштового зв`язку 14 грудня 2022 року, згідно зі штампом на конверті.

Скаржник указує, що нормами КАС України не визначено строків звернення з повторною касаційною скаргою. Разом з тим, такий строк пропущений Вінницькою обласною прокуратурою з незалежних від неї причин.

Так скаржник посилається на запровадження воєнного стану в країні, а також зазначає про відключення електроенергії, які застосовуються у Вінницькій області у зв`язку із ракетними атаками.

Перевіривши доводи вказаної заяви, Суд зазначає наступне.

Як зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 03 січня 2023 року первинну касаційну скаргу подано 21 жовтня 2022 року. Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури повернуто скаржнику, яку отримано 14 листопада 2022 року в електронному кабінеті та 21 листопада 2022 року поштою. Повторну касаційну скаргу було подано позивачем засобами поштового зв`язку 14 грудня 2022 року,

Суд звертає увагу, що аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Крім того, зважаючи на те, що ухвала Верховного Суду від 14 листопада 2022 року отримана скаржником цього ж дня, останній не був позбавлений права в розумний строк подати касаційну скаргу повторно.

Разом з тим, стосовно посилань відповідача на відключення енергопостачання у Вінницькій області, що унеможливлювало, на переконання скаржника, виконати роботу вчасно, то з цього приводу Суд зауважує, що вказані скаржником (який знаходиться в місті Вінниці) обставини не носили постійного, безперервного характеру у період з 14 листопада 2022 року (дата отримання ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги) до 14 грудня 2022 року (звернення із касаційною скаргою до Верховного Суду повторно).

При цьому слід зазначити, що сам факт запровадження на території України воєнного стану, на який посилається скаржник у касаційній скарзі, не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, з урахуванням тієї обставини, що скаржник не забезпечує заходів правового режиму воєнного стану в Україні, вплинуло на роботу цього органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання повторної касаційної скарги.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної додаткової постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло більше 2х місяців, доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Вінницької обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Вінницької обласної прокуратури на додаткову постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі № 120/14973/21-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

С. А. Уханенко