Справа № 420/10314/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10314/22
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 29 вересня 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100340/2022/000017/2 від 05.07.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем прийнято необґрунтоване рішення про коригування митної вартості товарів, без врахування наданих декларантом документів, у яких міститься інформація щодо складових митної вартості, ця інформація узгоджується між собою та відпадає даним, вказаним у митній декларації, та які підтверджували правильність визначеної митної вартості товару за першим методом - за ціною договору. Будь-які розбіжності у наданих декларантом документах відсутні.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100340/2022/000017/2 від 05.07.2022 року, а також стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Київською митницею подано на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції під час ухвалення рішення у справі норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги, навівши зміст оскаржуваного рішення апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував та не звернув належної уваги на доводи відповідача у справі з приводу того, що за результатами опрацювання документів, наданих на підтвердження заявленої митної вартості встановлено не можливість підтвердити визначену декларантом митну вартість за першим методом за ціною контракту, та встановлено не надання всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, в той час як надані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. Скаржник також зауважує, що на пропозицію митного органу, декларантом не було надано додаткових наявних у нього документів для підтвердження заявленої митної вартості. Відтак, митниця вважає доведеною наявність підстав для прийняття спірного у справі рішення №UA100340/2022/000017/2 від 05.07.2022 року та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відповідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06 квітня 2022 року між Комерційним товариством «Adelir» (Таллін, Естонія) (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладений контракт №06/04/22-1-Ra, за умовами якого відповідно до п. 1.1. постачальник зобов`язується передати покупцю товар, зазначений в Інвойсі до цього контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість, в термін і на умовах, передбачених цим Контрактом. Номенклатура, асортимент, кількість і вартість, а також інші необхідні характеристики товару попередньо узгоджені сторонами, вказуються в Інвойсі, який є невід`ємною частиною даного контракту (аркуші справи 17-21).

В межах контракту від 06 квітня 2022 року №06/04/22-1-Ra позивач імпортував на митну територію України в липні 2022 року товар, зазначений в інвойсі, а саме рибу морожену Мойва (Mallotus villos us) цілу з головою (Frozen capelin), не патрану, не в первинній упаковці, не солону, без харчових добавок, без приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалася, без консервантів. Розмір 25-35 шт., 975 коробів.

З метою митного оформлення товару вищезазначеного товару, 05.07.2022 року декларантом до митного поста «ВПО №1 митного поста «Східний» Київської митниці Державної митної служби України подана митна декларація №UA100340/2022/513685, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту від 06 квітня 2022 року №06/04/22-1-Ra, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, контракт від 06 квітня 2022 року №06/04/22-1-Ra, сертифікат якості б/н від 05.06.2022 року, рахунок-проформу №08052201 від 05.05.2022 року, рахунок-фактуру №08052201 від 05.06.2022 року, автотранспортну накладну б/н від 30.06.2022 року, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №LT0298052/L2-12418 від 30.06.2022 року, сертифікат про походження товару №LT62222875 від 22.05.2022 року, банківський платіжний документ, що стосується товару Swift від 12.05.2022 року, довідку, що підтверджує вартість перевезення товару від 05.07.2022 року, договір про надання послуг митного брокера №225-22/05 від 06.05.2022 року, Інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №8717058 від 04.07.2022 року, копію митної декларації країни відправлення.

Проте, за результатами розгляду декларації від 05.07.2022 року №UA100340/2022/513685 та доданих до неї документів, Київською митницею Державної митної служби України складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA100340/2022/000042 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA100340/2022/000017/2 від 05.07.2022 року (аркуші справи 39-41).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вказані у оскаржуваному рішенні відповідача підстави для його прийняття є необґрунтованими, адже декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числові значення митної вартості та не містять розбіжностей, у зв`язку із чим прийшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100340/2022/000017/2 від 05.07.2022 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України, використовуються для нарахування митних платежів.

Частиною 2 статті 52 МК України закріплено, обов`язок декларанта який заявляє митну вартість товару, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком).

При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

Колегія суддів зазначає, що з аналізу приписів МК України вбачається компетенція митного органу здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; його виключна компетенція в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, слід зауважити, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

До того ж, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що сумніви митниці є обґрунтованими лише в тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Відтак, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Апеляційним судом з матеріалів справи встановлено, що для здійснення митного оформлення товару: 1. Риба морожена: Мойва (Mallotus villosus) ціла з головою (Frozen capelin), не патрана, не в первинній упаковці, не солона, без харчових добавок, без приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та колунарній обробці не піддавалась, без консервантів; Розмір 25-35 шт./кг; Місць: 97 коробів картонних; Нетто:19500кг; Дата виготовлення: 03.2022р.; Термін придатності при температурі зберігання -18С: 24 місяці від дати виробництва; Торговельна марка: немає даних; Виробник: N541, LOFOTEN VIKING AS, Roetnoevagen 26, 8063, Veroy, NORWAY; Країна виробника: NORWAY, у митний режим імпорт, до Київської митниці було подано ЕМД №UA 100340/2022/513685, відповідно до якої розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на рівні 1,03 дол.США за 1 кг.

Для митного оформлення товару разом з декларацією, у підтвердження числових показників ціни товару, декларант подав пакет документів, що зазначені графі 44 вказаної ЕМД, а саме: сертифікат якості б/н від 05.06.2022р., рахунок-проформа №08052201 від 05.05.2022р, рахунок-фактура №08052201 від 05.06.2022р, автотранспортна накладна б/н від 30.06.2022р, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №LT0298052/L2-12418 від 30.06.2022р., сертифікат про походження товару №LT62222875 від 22.05.2022р, банківський платіжний документ що стосується товару Swift від 12.05.2022р., документ у підтвердження вартості перевезення товару (довідка) від 05.07.2022р, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 06/04/22-1-Ra від 06.04.2022р, договір про надання послуг митного брокера №225-22/05 від 06.05.2022р, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом єдиного вікна з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8717058 від 04.07.2022р, копія митної декларації країни відправлення, митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів.

Додаткових документів витребуваних митним органом декларантом надано не було.

Апеляційний суд дослідивши наявні у матеріалах справи зазначені вище письмові докази, зокрема надані позивачем під час митного оформлення товару, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що декларантом позивача було надано усі необхідні документи, які своєю чергу давали митному органу змогу визначити митну вартість товару за першим методом за ціною договору (контракту).

Так, зокрема контракт визначав умови та порядок, умови й строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, інвойс містив дані щодо найменування, кількості, ціни товару, умов поставки, що відповідає даних митних декларацій та не суперечить умовам контракту.

На думку колегії суддів, надані позивачем документи не суперечать одне одному, містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Однак, не зважаючи на надані документи, митним органом було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Зі змісту спірного у справі рішення відповідача про коригування митної вартості товару, судовою колегією встановлено, що обґрунтовуючи свої сумніви у правильності визначеної позивачем митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, апелянт послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності та приймаючи рішення про коригування митної вартості в п.33 спірного рішення вказані підстави, на яких в тому числі скаржник посилається й в обґрунтування апеляційної скарги та які на його думку не були враховані судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення, зокрема:

- не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей. які б підтверджували числові значення складових митної вартості,

- згідно п.2.2 контракту від 06 квітня 2022 року №06/04/22-1-Ra обумовлено, що загальна кількість товару погоджується сторонами, п. 3.1 обумовлено замовлення покупця на партію товару з датою відвантаження даних документів до митного оформлення не надано;

- п.3.2 контракту обумовлено, що термін поставки зазначено в інвойсі в наданому до митного оформлення інвойсі №08052201 від 05.06.2022 року термін не зазначено;

- не можливо перевірити відомості, що підтверджують вартість транспортних витрат, оскільки не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також, відповідач у своєму рішенні зазначив про наявність у митного органу інформації щодо вищої митної вартості подібного товару, оформленого саме ФОП ОСОБА_1 за МД від 06.06.2022 №UA 100340/2022/512734, у якій митну вартість аналогічного товару було визначено на рівні 1,90 дол.кг., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару.

На вказаних обставинах апелянт наполягає також у своїй апеляційній скарзі.

Надаючи оцінку доводам скаржника та підставам прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, колегія суддів прийшла висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з ЕМД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; недоведеність відповідачем наявності встановлених ч.ч.1, 2 ст.58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в ч. 6 ст.54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом.

Вказане, в свою чергу свідчить про відсутність у митного органу підстав для застосування положень ч.3 ст.57 та ч.3 ст.58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Колегія суддів оцінює критичнодДоводи скаржника про те, що згідно п. 2.2 контракту від 06 квітня 2022 року №06/04/22-1-Ra обумовлено, що загальна кількість товару погоджується сторонами, п. 3.1 обумовлено замовлення покупця на партію товару з датою відвантаження даних документів до митного оформлення не надано; 2) 3.2 обумовлено, що термін поставки зазначено в інвойсі в наданому до митного оформлення інвойсі №08052201 від 05.06.2022 року термін не зазначено, оскільки вказані недоліки не впливають на митну вартість поставленого товару.

Окрім того, наявний в матеріалах справи рахунок-фактура (Інвойс) №08052201 від 05.06.2022 року містить у своєму змісті посилання на контракт від 06 квітня 2022 року №06/04/22-1-Ra, що дає можливість ідентифікувати поставку товару саме за цим контрактом, його кількість та вартість.

Також, на думку апеляційного суду є необгрунтованими твердження апелянта про не можливість перевірки відомостей, що підтверджують вартість транспортних витрат, позаяк декларантом до митного органу подавалась відповідна довідка про транспортні витрати, яка також наявна матеріалах справи.

Зі змісту довідки про транспортні витрати автомобільним транспортом, виданої ФОП ОСОБА_2 №15 від 05.07.2022 року, вбачається, що вартість транспортних витрат за перевезення вантажу автомобілем реєстраційний номер № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту Клайпеда (Литва) МПП Ягодин (Україна) складає 28000 грн. Додаткове страхування вантажу не проводилась.

Апеляційний суд зауважує, що в силу приписів розділу ІІІ Правила заповнення декларації митної вартості затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Також, колегія суддів враховує доводи позивача викладені у позовній заяві з приводу надання митниці в тому числі митної декларації країни відправлення 22L807851 від 30.06.2022р.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем під час розгляду наданих декларантом документів були досліджені надані докази та їм була надана будь-яка оцінка. Апелянт у скарзі не наводить обґрунтувань, з яких підстав не прийнято до уваги саме надані ФОП ОСОБА_1 документи.

Відтак, враховуючи обсяг наданих позивачем митному органу та до суду копій документів суд вважає такі недоліки несуттєвими, оскільки з них можна встановити митну вартість ввезених позивачем на територію України транспортних засобів.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не довів, що подані Позивачем документи для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, не спростував контракту ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність визначити таку ціну на підставі саме наданих документів.

З досліджених наявних у справі документів, якими позивач доводить обґрунтованість визначення ціни товару за першим методом, не вбачається будь-яких розбіжностей, озна підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті.

Стосовно посилань митного органу на розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару (за ціною договору) та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, апеляційний суд звертає увагу, що такі твердження апелянта не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Варто зазначити, що пункт 33 рішення про коригування митної вартості товарів, яке є предметом спору у даній справі, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

У спірному рішенні № UА100340/2022/000017/2 від 05.07.2022р. відсутня вказівка на товар, інформація щодо митної вартості за яким взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів позивача.

В контексті надання оцінки посиланням скаржника на наявність інформації щодо вищої митної вартості подібного товару, оформленого саме позивачем за МД № UA 100340/2022/512734, апеляційний суд вважає за необхідне врахувати викладені у позовній заяви доводи позивача з приводу того, що у червні ФОП ОСОБА_1 було імпортовано той самий товар, та у митній декларації, на яку посилається апелянт визначено таку саму ціну на рівні 1,03 дол.кг. Між тим, саме відповідач у подальшому у процесі митного оформлення товару скоригував визначену декларантом ціну товару та визначив її на рівні 1,90 дол.кг. Втім, оскільки на той період діяла пільга по сплаті ПДВ, відповідно донарахувань не було, позивач не зазнав надмірних витрат з ПДВ.

Відтак, наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Поза розумним сумнівом, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

З огляду на встановлені обставини, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Скаржником у ході апеляційного розгляду справи не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

При прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було у повній мірі встановлено спірні обставини справи, надано їм належну та правильну правову оцінку та прийнято обґрунтоване рішення.

З огляду на задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги митного органу та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року у даній справі колегія суддів не вбачає.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі № 420/10314/22 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.