Справа № 160/17597/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
07 листопада 2022 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, з урахуванням уточнень, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому в призначенні пенсії за вислугою років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (з доповненнями згідно із Законом України №3662-12 від 26.11.1993 р., у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-III);
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити та нараховувати йому пенсію за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 р. (з доповненнями згідно із Законом України №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111) з 29.07.2022 р., виходячи з розміру пенсії 90% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно до довідок про складові заробітної плати (грошового забезпечення), виданих Дніпропетровською обласною прокуратурою від 29.07.2022 р. №21-25 вих.22 та без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Проте, за наслідками розгляду заяви позивача, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутність необхідного стажу вислуги років відповідно до п.1 ст.86 зазначеного Закону. Позивач не погоджується з рішенням, вважає його протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 р. вказану позовну заяву залишено без руху через та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для суду та відповідача.
На виконання ухвали суду від 11.11.2022 р., позивачем 21.11.2022 р. усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
15 грудня 2022 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому вони зазначили, що згідно розрахунку стажу (форма РС-право), стаж роботи за вислугу років позивача становить 20 років 03 місяці 06 днів, стаж роботи за вислугою років на посадах прокурорів - 17 років 10 місяців 10 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку відповідно до ст. 86 Закону №1697-VІІ (менше 25 років ). Отже, стаж роботи для призначення пенсії відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 86 Закону №1697-VІІ на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів складає 17 років 10 місяців 10 днів (більше 15 років). При цьому, стаж роботи, який можливо врахувати для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VІІ складає менше 25 років (20 років 03 місяці 06 днів), що не породжує право на призначення пенсії за вислугу років. Таким чином, позовна вимога про призначення пенсії за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ, є необґрунтованою та не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, чинною нормою, що регулює підстави та порядок призначення пенсій працівникам прокуратури є ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ. Крім цього, зазначили, що позовна вимога щодо призначення та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром заявлена позивачем передчасно.
06 червня 2022 року від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому в призначенні пенсії за вислугою років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (з доповненнями згідно із Законом України №3662-12 від 26.11.1993 р., у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-III);
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити та нараховувати йому пенсію за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 р. (з доповненнями згідно із Законом України №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111) з 29.07.2022 р., виходячи з розміру пенсії 90% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно до довідок про складові заробітної плати (грошового забезпечення), виданих Дніпропетровською обласною прокуратурою від 29.07.2022 р. №21-25 вих.22 та без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до довідки про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) від 29.07.2022 р. №21-25 вих.25, яка видана ОСОБА_1 про те, що він працює на посаді прокурора окружної прокуратури заробітна плата/грошове забезпечення станом на 29.07.2022 р. становить: посадовий склад 40 000,00 грн.; надбавка за вислугу років 30% - 12 000,00 грн.; усього 52 000,00 грн.
Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про складові заробітної плати/грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2017 р. по червень 2022 р.
29 липня 2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 05.08.2022 р. №11 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 р. прокурори і слідчі мають право па пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності па день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Стаж за вислугу років особи становить 20 років 3 місяця 6 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 17 років 10 місяців 10 днів. Відповідно до п.8 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорсько-слідчих посад органів прокуратури за етаном здоров`я, у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників та у зв`язку з обранням їх на виборні посади органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Враховуючи вищевикладене, органи пенсійного фонду відмовили позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ за відсутності необхідного стажу вислуги років, відповідно до п.1 ст.86 Закону №1697.

Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 06.09.2022 р. №26807-19849/Д-01/8-0400/22 на звернення позивача з питання пенсійного забезпечення повідомило, що 29.07.2022 р. він подав заяву та документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697. Згідно наданих документів загальний страховий стаж, зараховано по 29.07.2022, складає 22 роки 01 місяць 18 днів. Стаж за вислугу років складає 20 років 03 місяці 06 днів, в тому числі стаж роботи на посаді прокурора - 17 років 10 місяців 10 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу винесено рішення про відмову в призначенні пенсії від 05.08.2022 р. №11.

Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача, та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХII (у редакції закону від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Правила щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (у редакції закону від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ) поширюються не тільки на прокурорів, які мали необхідний трудовий стаж, що надавав їм право на призначення пенсії за вислугу років до введення в дію нового правового регулювання, але й тих, хто почав свою професійну діяльність на посаді прокурорів у період дії законодавства, яке передбачало право на призначення пенсії за вислугу років зі стажем роботи не менше 20 років.

На час звернення позивача за призначенням пенсії набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

У зв`язку з набранням чинності зазначеним Законом втратили чинність положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, в частині визначення осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років та розміру такої пенсії.

У ч.1 ст.86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Отже, з наведеного вбачається, що ст. 86 Закону №1697 збільшено стаж роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789 (у редакції закону від 12.07.2001 р.) з 20 років до 25 років.

Як встановлено судом, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, вислуга років позивача склала 20 років 3 місяців 6 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 17 років 10 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону №1697-VII.

З доводів позивача вбачається, що наявність права на призначення пенсії на підставі положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, позивач пов`язує з тим, що вказана норма права (у зазначеній редакції) діяла під час його роботи в органах прокуратури. Подальша зміна правового регулювання питань призначення пенсій прокурорам, зокрема, прийняття Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що призвело до збільшення необхідного стажу для призначення пенсії та зменшення розміру пенсії у відсотковому виразі до посадових окладів, свідчить про порушення його права на пенсійне забезпечення.

Однак, суд не може погодитися з такими доводами позивача, з огляду на таке.

Як було зазначено вище, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, яка діяла в редакції Закону з 26.07.2001 р. (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 р.) до 01.10.2011 р. (в редакції Закону №3668 від 08.07.2011 р.), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Отже, у прокурорів та слідчих, які в період часу з 26.07.2001 р. до 01.10.2011 р. мали стаж роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі зазначеної норми права. При цьому, таке право у зазначених осіб виникло незалежно від того чи фактично воно було реалізовано шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 22, 58 Конституції України, можливо стверджувати про те, що у разі якщо в подальшому у чинному законодавстві відбуваються зміни щодо правового регулювання призначення пенсії за вислугу років, які підвищують, зокрема, необхідний стаж для призначення пенсії, зменшують розмір пенсії у відсотковому виразі до посадових окладів, то такі зміни звужують зміст та обсяг існуючих прав зазначеної категорії осіб (в яких таке право раніш виникло).

У спірному випадку, позивач, у період часу з 26.07.2001 р. по 01.10.2011 р., не мав необхідного стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років, а отже у позивача не виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у вказаній редакції).

Оскільки, позивач не набув такого права, то посилання позивача на звуження його прав є необґрунтованими, оскільки положення Конституції України, на які посилається позивач, вказують на неприпустимість звуження змісту та обсягу існуючого права, але у позивача такого права не існувало.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко