Справа № 640/967/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 640/967/21

адміністративне провадження № К/990/30103/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні;

- стягнути на користь позивача середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2018 по 16.12.2020 в розмірі 1 310 095, 50 грн;

- зобов`язати відповідача відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, здійснити позивачу компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні та зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2018 по 16.12.2020 в розмірі 149 743, 91 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючи із постановою суду апеляційної інстанції, 29 жовтня 2022 року Міністерство оборони України звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Виявлені недоліки скаржнику запропоновано усунути шляхом подання до суду касаційної інстанції:

- заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;

- уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України;

- документ про сплату судового збору в розмірі 4810,86 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року клопотання Міністерства оборони України про продовження строку виконання ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2022 року - задоволено, продовжено Міністерству оборони України строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 21 листопада 2022 року, на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

19 грудня 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання Міністерства оборони України про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, до якого долучено документ про сплату судового збору.

Разом з тим, скаржником не усунуто інші недоліки касаційної скарги, передбачені в ухвалі Верховного Суду від 21 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2023 року продовжено Міністерству оборони України строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 21 листопада 2022 року, на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

16 січня 2023 року від Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги, у тексті яких міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також обгрунтування наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Слід зазначити, що скаржником так і не усунуто недоліку касаційної скарги в частині подання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.

Щодо клопотання про поновлення строку, Суд зазначає наступне.

Так, скаржник зазначає, що на момент подання касаційної скарги 21 жовтня 2022 року на адресу Міністерства оборони України постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року не надходила. При цьому, про прийняте Шостим апеляційним адміністративним судом оскаржуваної постанови скаржнику стало відомо із звернення ОСОБА_1 до Міністерства оборони України щодо добровільної виплати коштів, призначених останньому у зазначеній справі. Далі по тексту скаржник вказує, що про оскаржувану постанову йому стало відомо із Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого відразу подано касаційну скаргу.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин Міністерством оборони України не надано. При цьому, скаржником не зазначено дати, коли він дізнався чи ознайомився із текстом оскаржуваної постанови.

Також Верховний Суд зазначає, що апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою саме Міністерства оборони України. А тому, останній мав добросовісно користуватися наданими йому правами та обов`язками, відповідно мав можливість отримувати інформацію щодо розгляду справи за його апеляційною скаргою та змісту оскаржуваної постанови.

Розглянувши подану заяву, Суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Так, зазначені підстави щодо пропущеного процесуального строку не можуть визнаватись поважними, оскільки скаржником не вказано дати ознайомлення із оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції, а зазначені доводи не підтверджені жодними доказами.

Ураховуючи усе вищезазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання касаційної скарги пройшло 8 місяців, у зв`язку із визнанням судом неповажними підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави визнані судом неповажними.

Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з перебуванням судді Шевцової Н.В. на лікарняному, розгляд цієї скарги відбувся після її виходу на роботу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України ,

УХВАЛИВ:

Відмовити Міністерству оборони України у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова