Справа № 200/3825/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року справа №200/3825/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 р. у справі № 200/3825/22 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб, -

У С Т А Н О В И В:

11 липня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі відповідач) та просив суд визнати протиправним дії відповідача, щодо розрахунку розміру пенсії позивача, протиправними та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача, з 01.04.2022 відповідно до вимог абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зарахувавши до його стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи згідно наданих документів з 01.09.1988 по 23.05.1989, з 26.05.1989 по 29.05.1989, з 31.05.1989 по 13.06.1991, з 06.09.1991 по 10.09.1991, з 11.09.1991 по 27.11.2003, з 20.07.2021 по 23.03.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виникнення права на пенсію, позивач продовжує працювати підземним електрослюсарем, а тому згідно записів трудової книжки, диплому, військового квитка станом на 01.04.2022 пільговий стаж позивача на підземних роботах за списком №1 (з врахуванням періодів, за які фактично сплачені страхові внески) становить 15 років, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці, до якої було надано документи, які підтверджують пільговий стаж. Однак, у відповідь на вказану заяву відповідач зазначив, що страховий стаж позивачу враховано по 30.03.2021, який складає 24 роки 5 місяців 17 днів, стаж роботи за Списком № 1 шахтарі 14 років 2 місяці 22 дні, в тому числі служба в армії 2 роки 8 днів, коефіцієнт страхового стажу 0,36417. З даними обставинами позивач не згоден, у зв`язку з чим звернувся із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 р. у справі № 200/3825/22 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо не зарахування до пільгового стажу Список №1 ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1988 по 23.05.1989 в технічному училищі № 94 м.Димитров за спеціальністю електрослюсар підземний, періоди на Шахті Капітальна ДП Мирноградвугілля у якості електрослюсаря підземного з 27.05.1989 по 28.05.1989 та з 20.02.1997 по 28.02.1997, періодів його роботи з 20.07.2021 по 23.03.2022 у ДП Мирноградвугілля на посаді електрослюсар підземний. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період навчання з 01.09.1988 по 23.05.1989 в технічному училищі № 94 м.Димитров за спеціальністю електрослюсар підземний, періоди на Шахті Капітальна ДП Мирноградвугілля у якості електрослюсаря підземного з 27.05.1989 по 28.05.1989 та з 20.02.1997 по 28.02.1997, періодів його роботи з 20.07.2021 по 23.03.2022 у ДП Мирноградвугілля на посаді електрослюсар підземний та провести перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в періоді з 26.05.1989 по 29.05.1989 до пільгового стажу Позивача враховано періоди з 26.05.1989 по 26.05.1989 та період з 29.05.1989 по 29.05.1989. Період проходження служби в лавах Радянської армії з 31.05.1989 по 08.06.1991 враховано до пільгового стажу Позивача за Списком №1. Період з 06.09.1991 по 10.09.1991 враховано до пільгового стажу Позивача за Списком №1. В періоді з 11.09.1991 по 27.11.2003 враховано до пільгового стажу Позивача за Списком №1 наступні періоди: з 11.09.1991 по 19.02.1997 та з 01.03.1997 по 27.11.2003. В підтвердження зарахування наведених періодів до пільгового стажу позивача Головне управління додає роздруківку з підсистеми ППВП ІКІС ПФУ: Форма РС-право.

Щодо вимоги зарахувати до пільгового стажу період роботи Позивача з 20.07.2021 по 23.03.2022, відповідач вказує, що з індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України форми ОК-5 позивача вбачається, що станом на дату призначення пенсії та перерахунку пенсії страхові внески з 01.10.2021 та по день проведення перерахунку ВП "ШАХТА "КАПІТАЛЬНА" ДП "МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ" сплачені не були. З чого робить висновок, що позивачеві враховано до пільгового стажу за Списком №1 всі періоди роботи, відповідно до діючого законодавства, що разом склало 14 років, 2 місяці, 22 дні. Тобто, Позивачеві не вистачає пільгового стажу для перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Донецькій області як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з 06.04.2021.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача від 26.05.1989 серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач:

- №№ 1, 2 з 01.09.1988 по 23.05.1989 навчався в технічному училищі № 94 м.Димитров за спеціальністю електрослюсар підземний.

Шахта ім.Стаханова в/о Красноармійськвгілля

- №№ 3, 4 26.05.1989 прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті та 29.05.1989 звільнений в зв`язку із призовом на військову службу.

- № 5 Служба в Радянській армії з 31.05.1989 по 13.06.1991.

Шахта ім.Стаханова в/о Красноармійськвгілля

- № 6 заняття в учбовому пункті з 06.09.1991 по 10.09.1991.

- №№ 7 -10 11.09.1991 прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, 24.07.1998 переведений начальником дільниці з повним робочим днем в шахті, 27.11.2003 звільнений за угодою сторін.

ВП "Шахта"Капітальна" ДП "Мирноградвугілля"

№19 - з 20.07.2021 по 30.07.2021 навчання в учбовому пункті

№20 з 31.07.2021 працює електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 01.11.2021 переведено електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Згідно з довідкою від 23.03.2022 № 296 виданої ДП Мирноградвугілля позивач, з 20.07.2021 по 30.07.2021 навчався в учбовому пункті та отримував заробітну плату підземного робітника, з 31.07.2021 по теперішній час (дата видачі довідки 23.03.2022) працював електрослюсарем підземним, що передбачено Списком №1. Всього за період роботи стаж складає 0 років 8 місяців 3 дні за період 20.07.2021 по 23.03.2022. З довідки №136 від 23.03.2022 вбачається, що позивач за період 31.07.2021 по 28.02.2022 у страйках не приймав участь, на поверхні не працював, у безоплатній відпустці не перебував.

Згідно з довідкою від 09.03.2021 №273 про підтвердження наявного трудового стажу, позивач працював повний робочий день на підземних роботах у шахті Стаханова за період з 06.09.1991 по 10.09.1991 навчався в учбовому пункті, навчання здійснювалось як підземному робітникові, що передбачено списком №1, за період з 11.09.1991 по 23.07.1998 на посаді Електрослюсар підземний, що передбачено списком №1; з 24.07.1998 по 27.11.2003 на посаді начальник підземної дільниці, що передбачено списком № 1. Загальний стаж складає 12 років 2 місяці 21 день.

Згідно з довідкою від 09.03.2021 №274 про підтвердження наявного трудового стажу щодо того, що позивача працював повний робочий день на підземних роботах у шахті Стаханова за період з 26.05.1989 по 29.05.1989 на посаді Електрослюсар підземний, що передбачено списком №1, звільнено на військову службу. Загальний стаж складає 0 років 0 місяців 3 дні.

Згідно з історичною довідкою від 09.03.2021 №275 про те, що ВП Шахта Капітальна ДП Мирноградвугілля правонаступник шахти Красноармійська-Капітальна.

Надано Накази від 23.02.1995 №01/186пр, від 24.06.1998 №02/596к про підтвердження права на пільгову пенсію за списком №1 у шахті ім. Стаханова, із переліком посад, до яких відноситься посада позивача.

Згідно з довідкою від 12.03.2021 №122 про кількість підземних виходів, страйку, б/в до липня 2011 року чергова відпустка дана у робочих днях, з серпня 2011 року відпустка дана у календарних днях № 4699,4654 дільниця СМО за період 1989, 1991-1998 роки, з якої вбачається, що у позивача було за:

1989 рік 2 виходи з 26.05. по 29.05.1989, 1991 рік вересень 15 днів, жовтень 23 днів, листопада 19 днів, грудень 22 дня, 1992 рік січень 9 днів + 10 днів відпустка + 10сес, лютий 6 днів + 19 днів відпустка, березень 22 дня, квітень 22 дня, травень 20 днів, червень 14 днів + 2 відпустка + 5 сес, липень 3 дня + 24 відпустка, серпень 17 днів + 3 лікарняний, вересень 16 днів + 4 сес, жовтень 22 дня, листопад 21 день, грудень 23 дня. 1993 рік січень 21 день, лютий 10 днів + 11 відпустка, березень 11 днів + 13 відпустка, квітень 23 дня, травень 21 день, червень 8 днів + 6 відпустка + 14 сес, липень 13 днів +12 відпустка, серпень 19 днів + 2 лікарняні, вересень 22 дня лікарняні, жовтень 18 + 3 лікарняні, листопад 21 дня, грудень 23 дня. 1994 рік січень 14 днів + 8 сес, лютий 6 + 16 відпустка, березень 14 днів + 9 відпустка, квітень 21, травень 20, червень 12 + 12 сес, липень 10+14 відпустка, серпень 12 + 12 відпустка, вересень 22 дня, жовтень 21 день, листопада 20 днів, грудень 22 дня. 1995 рік січень 15 + 11 сес, лютий 24 дня відпустка, березень 26 днів + 1 відпустка, квітень 22 дня, травень 18 + 7 сес, червень 17 + 10 сес, липень 21 день, серпень 22 дня, вересень 26 днів відпустка, жовтень 22 дня, листопада 20 дня, грудень 21 день. 1996 рік січень 16 днів + 11 сес, лютий 22 дня + 6 сес, березень 19 днів + 7 відпустка, квітень 7 днів + 18 відпустка, травень 26 днів, червень 19, липень 23, серпень 5 + 18 відпустка, вересень 15 + 6 відпустка, жовтень 18 + 5 днів страйк, листопад 15 + 4 дня страйк, грудень 14 + 8 лікарняний. 1997 рік січень 14 днів + 8 відпустка, лютий 5 + 17 відпустка, березень червень 30 + 30 + 28 + 27 днів дипл., липень 22 дня + 2 відпустка, серпень 24 відпустка, вересень 22 дня, жовтень 18 + 5 лікарняні, листопада 18 днів, грудень 23 дня. 1998 рік січень 20 днів, лютий 9 + 11 відпустка + 1 лікарняні, березень 5 + 21 відпустка, квітень жовтень 22 + 20 + 22 + 23 + 15 + 7 + 16 дня, листопад 2 дня + 18 відпустка, грудень 12 + 6 відпустка. 1999 рік січень березень 16 + 15 + 14 дня, квітень 5 + 13 відпустка, травень 8 + 12 відпустка, червень жовтень 17 + 16 + 19 + 19 + 14, листопад 5 + 19 відпустка, грудень 16 днів. 2000 рік січень квітень 18 + 19 + 18 + 15 дня, травень 5 + 19 відпустка, червень 15 + 4 відпустка, липень 18 днів, серпень 20, вересень 13, жовтень 13 + 4 відпустка, листопада 4 + 19 відпустка, грудень 18. 2001 рік січень липень 19 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 20, серпень 1 + 23 відпустка, вересень 16 + 1 відпустка, жовтень грудень 19 + 19 + 20. 2002 рік січень червень 18 + 18 + 18 + 18 + 18 + 15, липень 12 + 15 відпустка, серпень 13 + 8 відпустка, вересень грудень 17 + 17 + 15 + 17. 2003 рік січень серпень 17 + 16 + 17 + 16 + 15 + 16 + 17 + 16, вересень 1 + 23 відпустка, жовтень 16, листопада 10. Довідка надана на період 11.09.1991 по 27.11.2003.

Також надано довідку про заробітну плату № 104, 105 від 22.02.2021, та наказ від 18.03.2019 № 01/648пр про підсумки атестації підземних робочих місць за умовами праці серед яких є посада, на якій працював позивач.

Надано історичну довідку від 23.02.2021 № 297 про те, що ВП Шахта Капітальна ДП Мирноградвугілля є правонаступником шахти Красноарміська-Капітальна.

Надано довідку ДНЗ МПГЛ від 11.06.2021 № 46 про те, що позивач 01.09.1988 зарахований до середнього професійно-технічного училища № 94 м.Димитрова (зараз Державний навчальний заклад Мирноградський професійний гірничий ліцей) на денне відділення за професією Електрослюсар підземний (наказ про зарахування № 104-к від 01.09.1988).

23.05.1989 у зв`язку з призовом до лав РА достроково атестований за професією Електрослюсар підземний (наказ про дострокову атестацію від 23.05.1989№ 41-к), присвоєна кваліфікація -електрослюсар підземний 4 розряду, диплом Д № 119197. Підстава: Поіменна книга учнів (запис № 110229). На підставі наказу № 344 від 11.06.1997 Головного управління освіти СПТУ № 94 реорганізовано в ПТУ № 105 м. Димитрова. На підставі наказу № 67 від 31.01.2006 Міністерства освіти і науки України ПТУ № 105 перейменовано у Димитровський професійний гірничий ліцей. На підставі наказу № 596 від 30.06.2009 Міністерства освіти і науки України Димитровський професійний гірничий ліцей перейменовано у державний навчальний заклад Димитровський професійний гірничий ліцей. На підставі наказу № 1649 від 28.12.2016 Міністерства освіти і науки України Державний навчальний заклад Димитровський професійний гірничий ліцей з 15.09.2017 перейменований на Державний навчальний заклад Мирноградський професійний гірничий ліцей. Довідка дана УПФУ.

01.04.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив здійснити призначити пенсію, вид пенсії зміна надбавки. В заяві вільної форми від 01.04.2022 позивач просив зарахувати йому пільговий стаж та перерахувати пенсію відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці

Рішенням від 20.04.2022 № 37 про перерахунок пенсії, позивачу перераховано пенсію та враховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи, що разом склало 14 років, 2 місяці, 22 дні.

У відповідь на запит позивача, відповідач листом від 14.06.2022 №0500-1502-8/41336 повідомив, що з 06.04.2021 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV. Страховий стаж враховано по 30.03.2021, який складає 24 роки 5 місяців 17 днів, стаж роботи за Списком № 1 шахтарі 14 років 2 місяці 22 дні, в тому числі служба в армії 2 роки 8 днів, коефіцієнт страхового стажу 0,36417. Пільговий стаж роботи на Шахті Капітальна ДП Мирноградвугілля у якості електрослюсаря підземного дільниці ЕМО розраховано відповідно довідки про підземні спуски від 12.03.2021 №122, яка видана Шахтою Капітальна ДП Мирноградвугілля. Таким чином, до пільгового стажу роботи не зараховано періоди з 27.05.1989 по 28.05.1989 та з 20.02.1997 по 28.02.1997, що складає 11 днів.

Відповідно до наданої роздруківки з підсистеми ППВП ІКІС ПФУ: Форма РС-право вбачається, що в періоді з 26.05.1989 по 29.05.1989 до пільгового стажу позивача враховано періоди з 26.05.1989 по 26.05.1989 та період з 29.05.1989 по 29.05.1989. Період проходження служби в лавах Радянської армії з 31.05.1989 по 08.06.1991 враховано до пільгового стажу Позивача за Списком №1. Період з 06.09.1991 по 10.09.1991 враховано до пільгового стажу Позивача за Списком №1. В періоді з 11.09.1991 по 27.11.2003 враховано до пільгового стажу Позивача за Списком №1 наступні періоди: з 11.09.1991 по 19.02.1997 та з 01.03.1997 по 27.11.2003.

Щодо вимоги зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 20.07.2021 по 23.03.2022, відповідач вказує, що з індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України форми ОК-5 вбачається, що станом на дату призначення пенсії та перерахунку пенсії страхові внески з 01.10.2021 та по день проведення перерахунку ВП "Шахта"Капітальна" ДП "Мирноградвугілля" сплачені не були. З чого робить висновок, що позивачеві враховано до пільгового стажу за Списком №1 всі періоди роботи, відповідно до діючого законодавства, що разом склало 14 років, 2 місяці, 22 дні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Ч.2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч.2 ст.24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій ст. 12 цього Закону.

Згідно із ч.2 ст. 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у п. 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст.11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно ч.ч.4-6,9,10 ст.20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у п.1, 2, 4 ст.14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Спір між сторонами, серед іншого, виник й щодо не зарахування відповідачами до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи періодуроботу Позивача з 20.07.2021 по 23.03.2022 на ВП "Шахта "Капитальна" ДП "Мирноградвугілля" у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) дійсно вбачається, що період роботи позивача з жовтня 2021 року не сплачено роботодавцем єдиний внесок, хоча із вказаних відомостей вбачається нарахування позивачу заробітної плати за цей період роботи.

Крім того, спірний період роботи підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу від 23.03.2022 №296. Підтверджується записами в трудовій книжці про роботу повний робочій день в шахті.

Судом встановлено, що у період з 20.07.2021 по 23.03.2022 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу позивача вказаний період роботи. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві. Суд також звертає увагу, що страхові внески не сплачені з жовтня 2021, а відповідач не зараховує з 20.07.2021 навіть період, за який було сплачено страхові внески.

Щодо позовних вимог відносно зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 26.05.1989 по 26.05.1989 та період з 29.05.1989 по 29.05.1989 період проходження служби в лавах Радянської армії з 31.05.1989 по 08.06.1991 та періоду з 06.09.1991 по 10.09.1991, з 11.09.1991 по 27.11.2003, суд вказує, що дані періоди вже зараховано враховано до пільгового стажу позивача за Списком №1.

В підтвердження зарахування наведених періодів до пільгового стажу позивача відповідачем було надано роздруківку з підсистеми ППВП ІКІС ПФУ: Форма РС-право, відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідач визнає, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди з 27.05.1989 по 28.05.1989 та з 20.02.1997 по 28.02.1997, що складає 11 днів, оскільки пільговий стаж роботи на Шахті Капітальна ДП Мирноградвугілля у якості електрослюсаря підземного дільниці ЕМО розраховано відповідно довідки про підземні спуски від 12.03.2021 №122, яка видана Шахтою Капітальна ДП Мирноградвугілля.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.93 № 637.

Відповідно до п.20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Позивачем було надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу щодо того, що позивача працював повний робочий день на підземних роботах від 09.03.2021 №273 та №274 які містять всі необхідні відомості, та відповідають додатку №5 Порядку № 637, та періоди з 27.05.1989 по 28.05.1989 та з 20.02.1997 по 28.02.1997 включені до періодів які підтверджені наведеними довідками і тому зазначений період неправомірно не включені до пільгового стажу позивача.

Щодо зарахування періоду навчання позивача до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Ст.17 Закону України від 10.02.1998 №103/98ВР Про професійно-технічну освіту (далі Закон №103/98) передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті. оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Відповідно до ст.18 Закону №103/98 до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема, професійно-технічні училища відповідного профілю та навчально-курсовий комбінат.

Відповідно до ст.12 Закону №103/98 професійна (професійно-технічна) освіта здійснюється у закладах професійної (професійно-технічної) освіти за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.

За змістом ч. 2 ст.53 Закону України Про вищу освіту також визначено, що студентом (слухачем) є особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною формою, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Таким чином, навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.

Згідно зі ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За приписами ст. 38 Закону №103/98 час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.1988 по 23.05.1989 навчався в технічному училищі № 94 м. Димитров за спеціальністю електрослюсар підземний. З 26.05.1989 позивач прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті та вже з 29.05.1989 звільнений в зв`язку із призовом на військову службу.

Оскільки перерва між днем закінченням навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією позивача не перевищує трьох місяців, то час його навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується як до страхового стажу позивача, так і до пільгового.

Жодного обґрунтування не включення до пільгового стажу позивача періоду навчання відповідачем не надано. Відповідно до наданої роздруківки з підсистеми ППВП ІКІС ПФУ: Форма РС-право вбачається, що період навчання включено до загального страхового стажу однак не включено до пільгового.

Відповідач не зарахувавши до пільгового стажу позивача період навчання в професійно-технічному училищі діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений законодавством. Відтак для належного захисту та відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача є зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період навчання з 01.09.1988 по 23.05.1989 в технічному училищі № 94 м.Димитров за спеціальністю електрослюсар підземний.

Щодо застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача приписів Закону № 345-VI, суд зазначає наступне.

Ст.1 Закону № 345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Ст. 8 Закону № 345-VI визначено особливості пенсійного забезпечення осіб, що підпадають під дію цього Закону, зокрема, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок засписком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст..40Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Вказана норма кореспондує приписам абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV, згідно якої мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок засписком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Поряд з цим, судом встановлено, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача відповідачем не зараховано спірні періоди, у зв`язку з чим встановлено недостатність пільгового стажу для застосування приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Під дискреційним повноваженням розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, згідно з ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.09.2021 по справі №120/192/20-а.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, питання зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Проте, до дискреційних повноважень відповідача належить здійснення нового розрахунку пільгового стажу позивача за Списком № 1 з урахуванням спірних періодів та вирішення питання щодо його достатності для застосування приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач за наявності передбачених законом підстав буде ухилятись від застосування положень ст. 8 Закону № 345-VI, тому позовні вимоги в цій часині є передчасними.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 р. у справі № 200/3825/22 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 р. у справі № 200/3825/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко