Справа № 560/5775/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5775/22

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

08 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправними через грубе порушення статей 3, 8, 17, 19, 21,22, 58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, а також статей 43, 51, частин 1, 3 статті 63 Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №45 і №988, - які проявились у зловживаннях публічно-владними управлінськими функціями при перерахунках довічної пенсії ОСОБА_1 , що призвело до штучного створення заборгованості за період з 01.01.2016 по 19.03.2020 в розмірі 11311,00 грн., та до відчуження значної частки її власності у розстрочку виплати чергового перерахунку пенсії зі використанням систематизованого обмеження відсотку довічної пенсії, ігноруючи правові оцінки аналогічних публічно-правових спорів у рішеннях Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.02.2020 та від 02.09.2021, а також у відмові ОСОБА_1 у повторному новому перерахунку пенсії згідно довідки ДУ "ТМО МВС України в області" №4738/1244 від 25.06.2021 станом на 19.11.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, здійснити повторний новий перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 відповідно до частин 3,18 статті 43, частини 3 статті 51 та частин 1, 3 статті 63 Закону №2262-ХІ1, постанов Кабінету Міністрів України №№45, 704, 988 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно зі довідкою №1244 від 25.06.2021 Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у розмірі 73% з врахуванням невиплачених сум із 01.12.2021 у 73% значущості, забезпечити виплату заново перерахованої пенсії без недоплат у невизначений термін;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України по Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 11311,00грн. недоплаченої пенсії за період з 01.01.2016 по 19.03.2020 та 2393,00грн. моральної шкоди, заподіяних при здійсненні своїх публічно-владних повноважень.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.07.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 73% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" №1244 від 25.06.2021 у розмірі 73% суми грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо виплати перерахованого розміру грошового забезпечення в конкретній сумі 11311 грн. та стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 2393 грн. - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позов в частині щодо виплати перерахованого розміру грошового забезпечення в конкретній сумі 11311 грн., задоволенню не підлягають, оскільки нарахування конкретної суми належить до компетенції відповідача.

Щодо виплати моральної шкоди суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем моральної шкоди в наслідок протиправних дій відповідача, а тому у задоволенні даних вимог слід відмовити.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що за період з 01.12.2019 по 30.11.2021 відповідач повторно вирахував борг у 70%, а не у 73% грошового забезпечення, як зазначено у рішенні суду від 02.09.2021.

Стосовно відмови у стягненні моральної шкоди вказано, що судом не враховано повторність протиправних дій відповідача через зловживанням публічно-владними управлінськими функціями, не враховано, що відповідач визнає розмір недоплаченої пенсії у розмірі 11311 грн. Просить суд враховувати, що їй 77 років та вона є інвалідом 2 групи довічно.

01.12.2022 до суду надійшла заява позивача в які вказано, що 09.11.2022 її повідомлено про нарахування суми 11310,97 грн недоплаченої пенсії за період з 01.01.2016 по 19.03.2020, що є предметом спірних правовідносин у даній справі.

При цьому позивач вказує про приниження діями відповідача її честі і гідності.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що призначення та виплата пенсі, обчислення розміру пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України, а вимога позивача є формою втручання у дискреційні повноваження відповідача.

Також вказано, що апелянтом не зазначено конкретних фактів, які б у системному зв`язку з протиправними діями відповідача утворювали підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №560/346/20 (яке набрало законної сили) визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 70 % на 73 % від грошового забезпечення з 01.01.2016.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 виходячи із розміру 73% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

Цим судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 з 1993 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII. На час призначення основний розмір пенсії позивача становив 73 % суми грошового забезпечення. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) відповідач з 01.01.2016 здійснив позивачу перерахунок пенсії відповідно до вимог статті 13 Закону №2262-XII в розмірі 70% суми грошового забезпечення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.09.2021 у справі 560/9748/21 (яке набрало законної сили) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №4738/1244 від 25.06.2021, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №4738/1244 від 25.06.2021, з врахуванням виплачених сум.

Листом від 07.12.2021 повідомлено позивача у відповідь на його звернення, що перерахунок згідно довідки здійснено за чинною редакцією статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 70 процентів сум грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з позовом з метою захисту своїх прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII визначено розміри, в яких призначаються пенсії за вислугу років, а згідно з ч. 2 вказаної статті максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Частиною 2 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80".

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якими цифри "80" замінено цифрами "70".

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70 відсотками грошового забезпечення, згідно з ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII, оскільки дане обмеження не стосується випадку з позивачем, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена.

Разом із тим, позивач просить здійснити виплату перерахованого розміру грошового забезпечення в конкретній сумі 11311 грн.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо переведення з одного виду пенсії на інший та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №752/20012/16-а, від 12.06.2018 у справі № 800/248/17, від 12.02.2019 у справі №825/1602/17 та від 05.03.2019 у справі №2040/6320/18.

Твердження позивача про те, що 09.11.2022 відповідачем нараховано 11310,97 грн не спростовує вищевикладених висновків суду. Однак слід зауважити, що так фактично вирішено спір в цій частині.

Таким чином колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки нарахування конкретної суми належить до компетенції відповідача позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 2393 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача та зобов`язання його вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії, колегія суддів вважає, що внаслідок цього є підстави дійти висновку про безумовну (поза розумним сумнівом) наявність факту душевних переживань у позивача, а отже і заподіяння йому моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і порушення відповідачем його прав, а також права позивача на відшкодування моральної шкоди.

Також колегія суддів враховує доводи позивача про повторність протиправних дій відповідача через зловживанням публічно-владними управлінськими функціями, а також вік позивача та те, що вона є інвалідом 2 групи довічно.

З урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин, характеру спричиненої йому моральної шкоди, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд апеляційної інстанції вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди відповідає характеру спричинених моральних страждань, а тому дійшов висновку про можливість присудити з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 2393 грн.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині відмови у стягненні моральної шкоди і прийняти постанову про задоволення позову в цій частині.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року скасувати в частині відмови у стягненні моральної шкоди та прийняти в цій частині нову постанову.

Позов в цій частині задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 393 грн (дві тисячі триста дев`яносто три гривні).

В задоволенні апеляційної скарги в іншій частині відмовити. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року в частині задоволення позову, а саме щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, а також в частині відмови у задоволенні позову щодо виплати перерахованого розміру грошового забезпечення в конкретній сумі 11 311 грн. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.