Справа № 620/5555/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року Чернігів Справа № 620/5555/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом, враховуючи позовну заяву, що надійшла на виконання ухвали суду, до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №25 від 05.02.2021; Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №25 від 28.10.2021; Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №25 від 05.11.2021.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи, згідно наданих документів, а саме - 11 років 09 місяців 29 днів.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по ІІ групі інвалідності, згідно зі ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня встановлення ІІ групи інвалідності - 24.09.2020 та пенсію по ІІІ групі інвалідності згідно зі ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня встановлення ІІІ групи інвалідності - 01.10.2021.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати у 30-денний строк з моменту набрання законної сили судовим рішенням звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що в зв`язку зі встановленням інвалідності ІІ групи з 24.09.2020 та у подальшому ІІІ групи з 01.10.2021 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії по інвалідності на підставі ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідачами тричі та кожного разу з різних підстав відмовлялось їй у призначенні пенсії. Такі дії стали причиною для звернення до Пенсійного фонду України щодо прийняття єдиного рішення про призначення пенсії. Однак, Пенсійний фонд України направив звернення позивача за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, який повідомленням від 19.01.2022 вказав про відсутність підстав для призначення пенсії по інвалідності через неможливість зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 певних періодів із посиланням на четверту підставу, яка не містилась в трьох попередніх рішеннях територіальних органів Пенсійного фонду України. Позивач зазначає, що відповідачі кожного разу відмовляли в призначенні пенсії з формальних підстав і такі дії є протиправними та такими, що позбавили ОСОБА_3 права на соціальний захист, зокрема, через втрату працездатності при встановленні відповідної групи інвалідності.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.08.2028 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.10.2022 позовна заява залишена без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.11.2022 позовна заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 05.02.2021 залишена без розгляду.

Ухвалою суду від 28.11.2022 продовжено розгляд справи та залучено в якості відповідачів також Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Залученим відповідачам направлено копію даної ухвали, копію позовної заяви, доданих матеріалів та встановлено строк для подання відзиву на позов.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач не погодився із позовними вимогами та просив в їх задоволенні відмовити, оскільки станом на 23.10.2021 до Головного управління виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від МСЕК не надійшла, а отже право на призначення пенсії по інвалідності було відсутнє, як наслідок рішення №25 від 28.10.2021 є законним та обґрунтованим.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відзиві на позов зазначило, що рішення №25 від 05.11.2021 про відмову в призначенні пенсії прийнято в межах повноважень та ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Так, підставою для прийняття зазначеного рішення було недостатність страхового стажу, оскільки Управлінням не зараховано певні періоди до страхового стажу через те, що печатка не придатна для прочитання, відсутній переклад печатки, не враховано навчання та свідоцтво про народження, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 . Крім того відповідач зазначив, що документи, складені іноземною мовою, подаються під час призначення пенсії з перекладом, посвідченим нотаріально.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в наданих суду поясненнях зазначено, що оскаржувані рішення були прийняті за результатами їх опрацювання за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, то останні і є належними відповідачами, що відповідають за оскаржувані рішення, а як наслідок відсутні підстави для задоволення вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Білорусь, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 виданий 28.08.2014, який перекладено на українську мову із нотаріальним засвідченням підпису перекладача (а.с. 11-17). Право проживання в Україні підтверджується посвідкою на постійне проживання ОСОБА_1 , яка видана 28.02.2020 із терміном дії до 26.02.2030 (а.с. 9). Адреса зареєстрованого місця проживання позивача, відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 05.06.2020 №8449 є АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №876258 при первинному огляді, 24.09.2020 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням до 01.10.2021 (а.с. 18), а при черговому переогляді 28.09.2021, відповідно до довідки до акта МСЕК серії 12 ААВ №374594 встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням безтерміново (а.с. 18).

У зв`язку із встановленням інвалідності, ОСОБА_2 27.01.2021 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 33).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №25 від 05.02.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності через відсутність необхідного страхового стажу 10 років, оскільки органом пенсійного фонду не зараховано періоди роботи заявника, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 (дата заповнення 12.10.1993), позаяк на титульній сторінці ім`я заявниці на російській мові « ОСОБА_5 », а за паспортом громадянки Білорусі « ОСОБА_5 » (а.с. 34 зворот).

23.10.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вдруге та надала всі необхідні документи, зокрема, як зазначено в самому рішенні: довідка про присвоєння рнокпп, трудова книжка, диплом Д та диплом А, свідоцтво про народження дитини, виписка з акту огляду МСЕК (12 ААБ №876258), паспорт, довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №374594 (а.с. 35 зворот).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №25 від 28.10.2021 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 . У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявниці становить 11 років 09 місяців 29 днів (при необхідних 11 років страхового стажу), однак, станом на 23.10.2021 до управління виписка з акта огляду МСЕК не надійшла (а.с. 35 зворот).

Втретє позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії по інвалідності 02.11.2021. До заяви додано перелік документів, відповідно розписки-повідомлення (а.с. 191-193).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №25 від 05.11.2021 відмовлено в призначенні пенсії, оскільки страховий стаж заявника становить 5 років 8 місяців 17 днів із мінімально необхідних 11 років. Так, відповідачем не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 02.08.1993 по 12.12.1994, з 17.12.1994 по 20.04.1998, з 05.05.1998 по 18.11.1998, з 29.05.1999 по 11.06.1999, оскільки печатка не придатна для прочитання, переклад печатки; не враховано навчання та свідоцтво про народження, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 (а.с. 36 зворот).

Зважаючи на те, що кожне звернення позивача не надало останній бажаного результату та кожне рішення містило інші підстави для відмови в призначенні пенсії, що не були зазначені в попередньому, ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України з метою визначення єдиного рішення щодо призначення їй пенсії по інвалідності. Вказане звернення було направлено за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 18.11.2021 (а.с. 37).

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 16.12.2021 повідомило ОСОБА_3 про те, що для вирішення питання, викладеного у зверненні до Пенсійного фонду України, направлено листи до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Рівненській області з проханням перегляду відмовних матеріалів в частині призначення пенсії та зарахування до страхового стажу певних періодів (а.с. 38).

19.01.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомлено ОСОБА_3 , що за інформацією отриманою від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періодів з 01.09.1992 по 30.06.1993 (диплом НОМЕР_3 , присвоєна кваліфікація комерсанта), з 18.04.1995 по 17.04.1998 (свідоцтво про народження від 12.05.1995), оскільки офіційні документи, які не потребують легалізації, складені іноземною мовою, подаються під час призначення пенсії з перекладом, посвідченим нотаріально. Вказані документи засвідчені печаткою на іноземній мові. Страховий стаж з 2013 по 2018 рік приведено у відповідність згідно з даними персоніфікованого обліку (а.с. 94).

Не погоджуючись із рішеннями відповідачів, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина 4 ст. 8 Закону №1058-IV встановлює, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Так, частиною 1 ст. 32 Закону №1058-IV передбачено страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по інвалідності, а саме особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років; від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже на день встановлення інвалідності ІІ групи досягла 45 річного віку, а на день встановлення ІІІ групи інвалідності досягла 46 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, а також пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений у відповідному Порядку, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1).

Так, відповідно до п. 2.2. Порядку №22-1 до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Згідно із пунктами 1-4 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період отримання допомоги по безробіттю підтверджується до 01 січня 2010 року на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01 січня 2010 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Період перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами у період з 01 січня 2004 року по 30 червня 2013 року включно підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наказом про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, довідкою з реєстру застрахованих осіб. Період перебування у відпустці визначається як період, що відповідає тривалості такої відпустки, встановленій статтею 17 Закону України «Про відпустки».

Період перебування у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року підтверджується свідоцтвом про народження дитини та наказом про надання такої відпустки.

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

За бажанням особи для додаткового виключення періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року подається довідка з місця роботи про період такої відпустки.

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку;

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_2 подані всі необхідні документи щодо підтвердження її страхового стажу, які передбачено Порядком №22-1.

В межах спірних правовідносин, досліджуючи рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності від 28.10.2021 (а.с. 35 зворот), суд зазначає, що за підрахунками пенсійного органу страховий стаж ОСОБА_1 на час прийняття цього рішення склав 11 років 09 місяців 29 днів, що є достатнім для призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи для особи, яка досягла 46 років на дату звернення. Також суд констатує, що під час розгляду документів, що дають право заявникові на пенсію територіальний орган Пенсійного фонду дослідив такі документи, як паспорт, довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, трудову книжку НОМЕР_2 від 12.10.1993, диплом НОМЕР_3 , диплом НОМЕР_4 , свідоцтво про народження дитини, виписку з акта огляду МСЕК (12 ААБ №876258), довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) серії 12 ААВ №374594. З огляду на прийняте рішення, надані заявником документи не викликали у пенсійного органу сумнівів та прийняті без зауважень і враховані всі для обрахунку страхового стажу.

Суд зауважує, що єдиною підставою для відмови в призначенні пенсії по інвалідності стало не надходження станом на 23.10.2021 (дату звернення із заявою про призначення пенсії) виписки з акта огляду МСЕК, що передбачено п. 2.2 Порядку №22-1, яка, з-поміж іншого, була досліджена спеціалістом, що свідчить про обізнаність пенсійного органу щодо дійсної наявності довідки та виписки з акту МСЕК.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_2 звернулась із заявою 23.10.2021, а рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято 28.10.2021, тобто навіть до закінчення строку, наданого відповідним нормативно-правовим актом, при цьому із посиланням в рішенні на те, що виписка з акта огляду МСЕК, яка надсилається за місцем призначення пенсії не надійшла.

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на переконання суду, є протиправними, вчинені без наявності на це законодавчо встановлених підстав, що призвели до прийняття рішення, яким порушені права особи на соціальний захист.

Щодо рішення прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.11.2021, яким втретє відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності, суд враховує, з-поміж іншого, що було зазначено вище, такі норми пенсійного законодавства.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №22-1, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Пункт 4.3 Порядку №22-1 передбачає, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п. 47 Порядку).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що нарахування пенсії в повному обсязі, тобто в належному розмірі покладається на відповідний територіальний орган ПФУ, а тому у протилежному випадку даний орган буде діяти не на підставі, не в межах повноважень і не в порядку, передбаченому чинним законодавством. Тому такі дії мають бути визнані протиправними та вчиненими з вини органу - суб`єкта владних повноважень.

Досліджуючи оскаржуване рішення від 05.11.2021, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, судом встановлено, що за даними пенсійного органу страховий стаж заявника становить 5 років 8 місяців 17 днів із мінімально необхідних 11 років. Так, відповідачем не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 02.08.1993 по 12.12.1994, з 17.12.1994 по 20.04.1998, з 05.05.1998 по 18.11.1998, з 29.05.1999 по 11.06.1999, оскільки печатка не придатна для прочитання, переклад печатки; не враховано навчання та свідоцтво про народження, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 (а.с. 36 зворот).

Таким чином, із рішення від 05.11.2021 вбачається, що підстави для відмови в призначенні пенсії по інвалідності повністю відрізняються від підстав, що були викладені пенсійним органом в попередньому рішенні від 28.10.2021. Документи, що підтверджують не зараховані в даному рішенні періоди роботи ОСОБА_1 не викликали сумнівів при прийнятті рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Розглядаючи підстави не зарахування цих періодів (печатка не придатна для прочитання, переклад печатки) суд зауважує, що із визначення, викладеного в рішенні не є зрозумілим печатка не придатна для прочитання в якому із доданих заявником документів, перелік яких міститься в розписці-повідомленні (а.с. 193).

Як встановлено судом позивач у спірні періоди працювала в Брагінській філії Гомельського обласного споживчого товариства, що ОСОБА_1 підтверджено додатково до трудової книжки довідками про заробітну плату, на яких також міститься печатка органу роботодавця (а.с. 24-28).

Щодо посилання відповідача на відсутність свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 , що стало підставою для не врахування навчання та свідоцтва про народження, суд зазначає, що такі зауваження також не є зрозумілими, позаяк із довідки щодо відомостей про укладення шлюбу (а.с. 179) вбачається дівоче прізвище позивачки ОСОБА_6 , яка після укладення шлюбу із ОСОБА_7 стала ОСОБА_8 . У подальшому позивач уклала шлюб із ОСОБА_9 , про що внесено запис акту про укладення шлюбу № 1241 05.08.2014 Відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 15 зворот).

Свідоцтва про народження дитини містить запис про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас свідоцтво про шлюб (а.с. 180) підтверджує зміну прізвища доньки позивачки ОСОБА_10 на ОСОБА_11 після укладення нею шлюбу. Тобто органом пенсійного фонду зауважено про відсутність свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 , що на переконання суду не є доречним у даному випадку, оскільки донька позивача не змінювала прізвище на ОСОБА_12 , а позивач у свою чергу не була ОСОБА_11 .

Крім того, суд дає оцінку листа повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що було прийнято останнім за результатами розгляду звернення позивача до Пенсійного фонду України (а.с. 94).

Так, указане вище повідомлення містило результати перегляду підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 та в ньому зазначено про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періодів з 01.09.1992 по 30.06.1993 (диплом НОМЕР_3 , присвоєна кваліфікація комерсанта), з 18.04.1995 по 17.04.1998 (свідоцтво про народження від 12.05.1995), оскільки офіційні документи, які не потребують легалізації, складені іноземною мовою, подаються під час призначення пенсії з перекладом, посвідченим нотаріально. Вказані документи засвідчені печаткою на іноземній мові. Страховий стаж з 2013 по 2018 рік приведено у відповідність згідно з даними персоніфікованого обліку.

Як зазначено судом ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Білорусь, документи, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (диплом та свідоцтво про народження) видано державними органами саме Республіки Білорусь.

Водночас, відповідно до вимог п. 2.9 Порядку №22-1 документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Щодо вказаного слід зазначити, що Законом N 546/96-ВР від 22.11.96 Верховною Радою України було ратифіковано Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та на даний час.

Відповідно до ст. 12 цієї Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані на території будь-якої з Договірних Сторін, приймаються без легалізації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що пенсійним органом зроблено помилкові висновки в частині необхідності легалізації документів заявника, що видані компетентними органами іноземних держав, оскільки документи позивача видані органами Республіки Білорусь, із якою Україна уклала відповідну міжнародну угоду, яка передбачає інші, ніж правовий акт національного законодавстві та має перевагу у застосування, про що також зазначено в самому Порядку №22-1.

Відповідно, в ст. 58 Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Права та обов`язки виконавчої дирекції Пенсійного фонду та її територіальних органів визначені ст. 64 №1058-ІV.

Відповідно в п. 5 ст. 45 Закону №1058-ІV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

У даній справі вбачається, що спірні рішення від 28.10.2021 та від 05.11.2021 про відмову в призначені пенсії по інвалідності прийняті в строк визначений п. 5 ст. 45 Закону №1058-ІV, після отримання заяви ОСОБА_1 та без продовження строку для прийняття рішення і витребування у останньої додаткових документів, яких на переконання пенсійного органу не вистачало заявниці для підтвердження страхового стажу, а також надання часу для надходження відповідного висновку з акту огляду МСЕК, який повинен надійти від медичного органу, а не наданий самим заявником.

Враховуючи викладені вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що територіальні органи Пенсійного фонду приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не надав належної оцінки документам, поданим заявником, формально підійшов до вирішення наявного права особи на пенсію, оскільки не здійснив всіх можливих та достатніх дій, в межах прав, наданих пенсійним органам для недопущення порушення прав особи на соціальний захист в зв`язку із втратою працездатності, наслідком таких протиправних дій відповідачів стала відмова у призначенні пенсії по інвалідності, обмеження її відповідного права, зокрема права на соціальних захист особи з інвалідністю, а також права на мирне володіння майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Намагаючись виправити вказані в одному рішенні недоліки та маючи законні сподівання на дотримання державною вимог чинного законодавства, позивач отримувала нове рішення із новими підставами для відмови, що є порушенням принципу правової визначеності, яка є однією з умов ефективної дії верховенства права.

Верховний Суд у справі № 826/14837/16, розглянутій 31 березня 2020 року зазначив, що «пенсія за віком це свого роду державний депозит» (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи та підлягає безумовному поверненню державою в установленому розмірі протягом всього життя пенсіонера, крім випадків, що можуть бути встановлені законом. Особу можна позбавити як права на депозит, так і права на пенсію лише за добровільної відмови від цього виду власності.

Серед критеріїв, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відтак, на переконання суду, не може слугувати причиною порушення прав та інтересів особи на належне соціальне забезпечення сумніви пенсійного органу щодо певних записів у трудовій книжці та відсутність інших підтверджуючих документів при цьому без повідомлення особи про такі сумніви або встановлені розбіжності, а також без надання особі додаткового часу задля можливості реалізації свого права і долучення додаткових документів.

З урахуванням викладено суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №25 від 05.11.2021 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №25 від 28.10.2021 про відмову в призначенні пенсії та їх скасування.

Ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Визначаючись щодо позовних вимог в частині зобов`язання призначити пенсію по інвалідності, суд зважає на те, що встановлені під час розгляду обставини у цій справі, а саме формальність відмови 28.10.2021 через не надіслання відповідним органом витягу з акту МСЕК органу, що призначає пенсію, а також в рішенні від 05.11.2021 щодо легалізації документів, викладених іноземною мовою, враховуючи висновок суду про протиправність таких дій та скасування рішень, а також зважаючи на наявність необхідних документів, які в сукупності підтверджують право позивача на пенсію по інвалідності, суд вважає, що зобов`язання призначити пенсію ОСОБА_1 буде належним та ефективним захистом прав особи.

Крім того, визначаючись щодо органу, який має призначити пенсію ОСОБА_1 , суд зазначає, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1, у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 №25-1), передбачає можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Так, згідно із пунктом 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зважаючи на те, що за наслідками звернення позивача із заявою про призначенні пенсії вже були прийняті відповідні рішення і, як наслідок, електронна пенсійна сформована та передана за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, а також те, що за наслідками перегляду правомірності відмови в призначенні пенсії повідомлення надано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, а враховуючи, що позивач проживає в місті Чернігів, з метою більш швидкого та ефективного захисту прав особи у відносинах соціального захисту, суд вважає за можливе зобов`язати вчинити відповідні дії саме Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

В межах спірних правовідносин, суд враховує, що інвалідність ІІІ групи позивачеві встановлена 28.09.2021, із заявою остання звернулась 23.10.2021, тобто в межах тримісячного строку, а отже призначити ОСОБА_1 пенсію слід саме з 28.09.2021.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Квитанцією від 10.06.2022 (а.с. 42) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 5, 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №25 від 28.10.2021 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №25 від 05.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити з 28.09.2021 ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, .

Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, пр-т Соборний,158-б, м. Запоріжжя, 69005, .

Дата складення повного рішення суду - 08.02.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб