Справа № 120/968/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

13 лютого 2023 р. Справа № 120/968/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Ст. 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст.160, 161 КАС України.

Норми ст.160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Ч. 3 ст. 122 КАС України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, в межах даної адміністративної справи позивачем заявлено наступні позовні вимоги:

- визнання протиправним наказ відповідача від 12.04.2022 року №17-РС в частині щодо увільнення позивача від займаної посади та призначення його на посаду стрільця-помічника гранатометника гранатометного відділення гранатометного взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України;

- зобов`язання відповідача скасувати наказ від 12.04.2022 року №17-РС в частині щодо увільнення позивача від займаної посади та призначення його на посаду стрільця-помічника гранатометника гранатометного відділення гранатометного взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України та поновити позивача на попередній посаді стрільця військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ).

Суд зауважує, що приписами п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, оскільки військова служба є різновидом публічної служби, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на військову службу, її проходження та звільнення з військової служби встановлюється місячний строк.

Отже, оскільки позивачем заявлено вимоги про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 12.04.2022 року, кінцевим строком звернення до суду з даним позовом було 12.05.2022 року.

При цьому, з позовною заявою із зазначеними вимогами позивач звернувся лише 06.02.2023 року, тобто з порушенням визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку звернення.

Разом з тим, позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що його не було повідомлено про переміщення до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_4 НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України та не було ознайомлено з відповідними наказами про переміщення. У зв`язку з наведеним, представником позивача направлено адвокатські запити від 03.01.2023 року про надання інформації щодо переміщення позивача. Листом військової частини НОМЕР_5 (в якій позивач проходив службу до переміщення) від 20.01.2023 року надано накази, відповідно до яких здійснено переміщення позивача. Крім того, позивач зауважує, що факт перебування на військовій службі та неодноразові переміщення по службі унеможливили звернення за захистом своїх прав.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується такими мотивами.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 26.02.2022 року №3 позивач з 26.02.2022 року вважався таким, що справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом відповідача від 12.04.2022 року №17-РС позивача увільнено від займаної посади та призначено до НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України ( АДРЕСА_4 ).

Таким чином, позивач дізнався про своє увільнення від займаної посади та призначення його на посаду в іншій військовій частині, зважаючи на те, що у його військовому квитку серії НОМЕР_6 стоїть відмітка про його виключення зі списків військової частини НОМЕР_3 датована 12.04.2022 року та відмітка про зарахування 13.04.2022 року до військової частини НОМЕР_7 для проходження військової служби. Крім того, факт зміни місця несення служби та виконання службових обов`язків беззаперечно свідчив про зміну умов проходження позивачем військової служби.

Факт подання представником позивача в січні 2023 року адвокатського запиту та отримання відповіді на нього не змінює моменту, з якого починає відлік строк звернення до суду з цим позовом, а свідчить лише про час коли позивач почав проявляти активну позицію та вчиняти дії для захисту своїх прав.

Також суд зазначає, що пасивна поведінка особи та небажання особи дізнатися про порушення своїх прав, невчинення активних дій для їх відновлення не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року в справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Таким чином, щодо відліку строку звернення до адміністративного суду, то суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. Відтак при визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності).

Отже, суд доходить до висновку, що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх справ з моменту виключення його зі списків військової частини НОМЕР_3 та подальшою зміною місця несення військової служби.

В силу вимог ч. 1 ст. 121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню судом підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник, що узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 10.09.2020 року у справі № 806/2321/16.

З огляду на вищевикладене зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість останнього своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно, заявлене клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не може бути задоволене.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 1-2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з наданням доказів поважності причин його пропуску.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За приписами ч. 9 ст. 44 КАС України (зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" від 27.04.2021 №1416-IX) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Проте, всупереч вказаним вимогам, до позовної заяви, яка подана до суду в електронній формі, не додано докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 161 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків у спосіб, зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 44, 121, 122, 123, 169, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10- денний строк, з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна