Справа № 420/11981/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11981/22
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

04.11.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.07.2022 року №786 про відмову у призначені пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області на підставі подання Адмiнiстрацiї Державної прикордонної служби України вiд 23.06.2022 року №11/ПВ10845/СУД про призначення пенсії ОСОБА_1 і заяви ОСОБА_1 про виконання судового рішення від 09.06.2022 року призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 23 червня 2022 року з подальшим нарахуванням та виплатою.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач у період з 1997 року по 2013 рік проходив військову службу в Збройних Силах України, у тому числі в Державній прикордонній службі України на посаді старшого офіцера сектору по роботі із іноземцями та адміністративного провадження штабу Південного регіонального управління (І категорії). Наказом Державної прикордонної служби України від 26.12.2013 року №854-ОС позивач звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 6 пунктом «д» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.12.2013 року №387-ОС виключений зі списків особового складу регіонального управління.

Зазначає, що вислуга років військової служби позивача складає: в календарному обчисленні 20 років 05 місяців 06 днів; в пільговому обчисленні 02 роки 03 місяці 24 дні, всього: 22 роки 09 місяців 00 днів..

Посилаючись на положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку №393, вказує на наявність у нього права на призначення пенсії за вислугою років.

З огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не дотримується порядку призначення пенсії, на яку позивач набув право згідно вимог законодавства, та рішення про призначення пенсії на вислугою років не приймає, позивач вимушений звернутись із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд, керуючись положеннями ст. 9 КАС України, визнав протиправним та скасував рішення №786 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07 липня 2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію з 09 червня 2022 року за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Проаналізувавши положення ст.ст. 12, ст. 17, ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького від 17.07.1992 року №393, суд першої інстанції виходив з того, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

З огляду на те, що положення Закону №2262-XII, зокрема пункт "а" статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років, та для позивача він складає 21 календарний рік та 6 місяців і більше, суд першої інстанції визначив необґрунтованими висновки відповідача про необхідність врахування виключно календарної вислуги років, такими, що суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст.ст. 12, 17, 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядку від 17.07.1992 року №393 і помилково залишено поза увагою те, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність у військовослужбовця календарної вислуги років.

При цьому, судом першої інстанції проігноровано, що приписами ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Положення від 22.12.2014 року №28-2 завдання, пов`язані із призначенням пенсій, віднесено до виключної компетенції Пенсійного фонду та перебувають поза межами компетенції адміністративного суду.

З огляд на те, що при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідач діяв виключно на підставі та у межах своїх повноважень, з дотриманням чинного законодавства, позовні вимоги є повністю необґрунтованими та у суду першої інстанції не виникло правових обставин для їх задоволення.

Без належного обґрунтування, на думку апелянта, судом першої інстанції проведено розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи. При цьому, судом першої інстанції помилково не враховано, що відповідно до положень бюджетного законодавства та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються у визначених законом напрямках.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, з 1993 року ОСОБА_1 вступив на навчання до Інституту Прикордонних військ України (Академію Прикордонних військ України), з 1997 року по 2013 рік проходив військову службу в Збройних Силах України, у тому числі в Державній прикордонній службі України на посаді старшого офіцера сектору по роботі із іноземцями та адміністративного провадження штабу Південного регіонального управління (І категорії).

Наказом Державної прикордонної служби України від 26.12.2013 року №854-ОС позивач звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 6 пунктом «д» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.12.2013 року №387-ОС позивач виключений зі списків особового складу регіонального управління з вислугою років:

- календарна: 20 років 05 місяців 06 днів;

- пільгова: 02 роки 03 місяці 24 дні;

- всього: 22 роки 09 місяців 00 днів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року справі №420/14616/21, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити і направити до відповідного органу Пенсійного фонду України документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання вказаного судового рішення Адміністрацією державної прикордонної служби України 23.06.2022 року направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання разом із необхідними документами про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Згідно зазначеного Подання, розрахунку вислуги років на пенсії, вислуга років позивача станом на 30.12.2013 року (на момент звільнення зі служби) становить 22 роки 09 місяців 00 днів.

До Подання також додано: грошовий атестат №3, довідку №11/9 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останні 24 місяці, довідку від 23.06.202 року №11/7356 про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019 року.

Також, 09.06.2022 позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.07.2022 року №786 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Підставою для прийняття вказаного рішення стали висновки територіального органу пенсійного фонду про відсутність у позивача на день звiльнення з військової служби вислуги: 21 календарний рік та 6 місяців і більше, як це передбачено пунктом "а" статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В оспорюваному рішенні відповідач застережив, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше.

Згідно із частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Відповідно до п. 1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, військова служба в Державній прикордонній службі.

Згідно із п.п. «в» п. 3 Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Таким чином, статтею 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлений порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема п. «а» ст. 12, визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 21 календарний рік та 6 місяців і більше.

В свою чергу, положеннями ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови п.п. «в» п. 3 Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ і Постанови №393.

Аналіз норм Закону №2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262-ХІІ.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку, період часу. Така можливість передбачена постановою №393.

З урахуванням викладеного, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03 березня 2021 року по справі №805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ в частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17. Суд зазначив про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Отже, визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме пільгове обчислення вислуги років.

Враховуючи викладене, оскільки позивач проходив службу, яка передбачена Постановою №393, необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованим та суперечить зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ і Постанови №393, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження і доводи апелянта про порушення судом першої інстанції вимог бюджетного законодавства та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час відшкодування на користь позивача судового збору, сплаченого останнім під час звернення із позовом, оскільки розподіл судом судових витрат у повній мірі відповідає правилам, закріпленим у ст. 139 КАС України.

Оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв