Справа № 480/5890/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
30 січня 2023 року Справа № 480/5890/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Мальченка Д.В.,
представника відповідача 1 - Скепської О.В.,
представника відповідача 2 - Савченко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми клопотання представників відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" до Державної податкової служби України в особі ВП Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України в особі ВП Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" до Державної податкової служби України в особі ВП Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України в особі ВП Головного управління ДПС у Сумській області в якій позивач просить:.
У провадженні суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" до Державної податкової служби України в особі ВП Головне управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України в особі ВП Головне управління ДПС у Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.04.2021 р. № 1235/25010705.
Провадження у справі здійснюється за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що приймаючи наказ №248 від 22.02.2021 р. про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього Товариства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.
20.10.2022 від відповідача - ГУ ДПС в Сумській області надійшло до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Свої вимоги представник відповідача мотивує тим, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересі в особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року, відкрито адміністративне провадження по справі №; 480/5890/22 за адміністративним позовом ТОВ "Голд -Петролеум" до ГУ ДПС в сумській області, ГУ ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, які були прийняті податковим органом 06 квітня 2021 року.
При цьому, представник ГУ ДПІ в Сумській області просив суд взяти до уваги, що позивач - ТОВ «Голд-Петролеум» вже оскаржував вищезазначені ППР в судовому порядку шляхом подання позовної заяви до Сумського окружного адміністративного суду, яка була прийнята до розгляду 31.05.2021 та відкрито провадження у справі № 480/4274/21. Сумським окружним адміністративним судом було 10.08.2022р. прийнято рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог. Таким чином, відповідач звертає увагу суду на те, що після прийняття податкових повідомлень-рішень вже минуло більше ніж півтора року, а після ухвалення 10.08.2022 р. Сумським окружним адміністративним судом рішення по справі №480/4274/21, яким позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, минуло два місяці до моменту подачі нової позовної заяви, предметом оскарження у якій були ті ж самі податкові повідомлення-рішення, правомірність яких вже досліджувалась у справі №480/4274/21.
Відповідач-2 наголошує на тому, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податку не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС та становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року
Отже, відпровідач-1 наполягає на тому, що строк звернення до суду з цим позовом має визначатися ст. 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
На переконання відповідача-2 позивачем було порушено строк звернення до суду, тому відповідач -2 просив суд залишити позовну заяву ТОВ "Голд-Петролеум" без розгляду.
Крім цього, у клопотанні від 18.10.2022р., яке надійшло до суду 20.10.2022р., відповідач-2 - ГУ ДПС у Сумській області наголошує, що звернення позивача до суду з повторним позовом в якому предметом оскарження є ті ж самі податкові повідомлення-рішення, які були предметом оскарження у справі №480/4274/21 (у якій рішенням суду вже було відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства) є ніщо іншим, як зловживання процесуальними правами, що спрямовано на несплату податків до Державного бюджету України.
Крім цього, 24.10.2022р. від відповідач-1 - ГУ ДПС у Черкаській області надійшов відзив в якому відповідач-1 також просив суд залишити позовну заяву ТОВ "Голд-Петролеум" без розгляду з підстав, які є аналогічними обставинам викладеним представником відповідача-2 у заявах про залишення позову без розгляду.
Відповідно до ухвали суду від 01.11.2022р. позивачу було надано строк для надання пояснень щодо обставин викладених у заявах відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду.
28.11.2022р. до суду представником позивача було подано письмове пояснення в яких представник позивача зазначає, що підстава для оскарження вищезазначених податкових повідомлень рішень є іншою ніж та, що була у справі №480/4274/21 - в даному випадку цією підставою є невідповідність наказу на проведення перевірки №248 від 22.02.2021 р. про проведення фактичної перевірки. Заявлені аргументи судом не досліджувались, що можливо встановити з тексту вступної, описової та мотивувальної частини судового рішення від 10.08.2022 у зазначеній справі, а отже, позивач наголошує, що підстави позовів у вказаних справах різні.
При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що надаючи зазначені пояснення, позивач не змінює предмет позову, не оскаржує і не наполягає на скасуванні Наказу на проведення перевірки №248 від 22.02.2021р.
Щодо строків звернення до суду, на переконання представника позивача, строки звернення до суду пропущено позивачем з поважних причин. Так, позивач просить суд врахувати, що при підготовці позову у справі № 480/4274/21 Позивачем дійсно не зазначалось таку підставу як - невідповідність наказу № 248 Закону, оскільки на момент звернення позивача до суду у 2021 році існувала практика (правова позиція) відповідно до якої що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.03.2021р. у справі №803/1171/17).
Під час розгляду справи і ухвалення рішення у справі № 480/4274/21 з`явилася нова практика, щодо вказаних правовідносин на яку посилається Позивач (правова позиція у справі № 120/5729/20-а від 12.10.2021) за якою Суд звернув увагу, що контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього Товариства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. За таких обставин Позивач не міг змінити підстави позову у справі № 480/4274/21 у встановлений Законом строк.
В судовому засіданні представники відповідача наполягали на задоволенні заяв про залишення позову без розгляду.
Представник позивача просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та розглядати справу по суті з урахуванням мотивів викладених у позові.
Розглянувши заяви представників відповідачів щодо залишення без розгляду позовної заяви ТОВ "Голд-Петролеум", суд дійшов висновку про инаявність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного:
У зв`язку з зазначеним, ТОВ «Голд-Петролеум» заявило, що не мало можливості змінити підстави позову у справі № 480/4274/21, оскільки процесуальний строк на зміну підстав позову був пропущений.
Також, в судовому засіданні представник Позивача стверджував, що постанова Верховного Суду зі змінною практикою по справі № 120/5729/20-а була оприлюднена в червні 2022 року.
Однак вищезазначені твердження позивача є безпідставними. Так, згідно Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а була опублікована 13.10.2021 (скріншот з сайту ЄДР на підтвердження зазначеної інформації надано ГУ ДПС у Сумській області).
Крім цього, згідно з описовою частиною рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 по справі № 480/4274/21, п і д г о т о в ч е провадження було закрито 07.12.2021.
Отже, оновлена практика Верховного Суду вже існувала на той час, суд при розгляді справи №480/4274/21 ще перебував на стадії підготовчого провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви д о з а к і н ч е н н я підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Кодексом адміністративного судочинства України, передбачена також і процедура повернення до стадії підготовчого провадження за клопотаннями сторін, у разі наявності невирішених процесуальних питань вже після його закриття.
До того ж, ніхто не позбавляв права ТОВ «Голд-Петролеум» зазначати в якості підстави оскарження результатів перевірки - невірність оформлення наказу на перевірку, незважаючи на наявність негативної для Позивача практики Верховного Суду.
Очевидно, що від дня опублікування оновленої практики Верховного Суду по наказам на перевірку до дня закриття підготовчого провадження у справі № 480/4274/21 минуло майже два місяці, отже ТОВ «Голд-Петролеум» мало можливість змінити підстави позову, не порушуючи процесуального законодавства.
Щодо даних обставин суд зазначає, що нова позиція Верховного Суду відносно строків звернення за оскарженням була викладена у с і ч н і 2022 року, а Позивач звернувся до суду по справі №480/5890/20 у в е р е с н і 2022 року. Відповідно, з логіки Позивача, вісім місяців зволікання - це «розумний строк для складання та подання повторного позову, а також перехідний період впровадження нової правової позиції Верховного Суду».
Проте, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що розумний строк - це найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 11 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Згідно ст. 119 КАС України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.
Характерно, що КАС України прямо поняття «розумні строки» використовує лише декілька раз, зокрема: процедура врегулювання спору за участю судді проводиться протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня постановления ухвали про її проведення (ч. 1 ст. 187); у випадках скасування нормативно-правового або індивідуального акта або визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду (ч. 6 ст. 245); суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258).
Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» застосовується у розумінні найкоротшого із строків.
Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно- правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Необхідно зазначити, що пропуск строку передбаченого ч.5 ст. 122 КАС України не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.
За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.
З урахуванням наявності судового провадження у справі № 480/4274/21, очевидно, що Позивачу стало відомо про обставини прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у квітні 2021 року.
Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку статтею 123 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
23 грудня 2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 360/4485/19 зазначив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Існує також презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) - кожен вважається таким, що знає закони.
Правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.
Суд також враховує те, що супроводження у суді як справи № 480/4274/21, так і справи № 480/5890/22 ТОВ «Голд- Петролеум» доручило здійснювати одному й тому ж представнику, який має бути обізнаним у сфері права, оскільки є адвокатом, тому повинен дотримуватися норм процесуального права та проводити моніторинг практики Верховного Суду.
З приводу поновлення строку звернення до суду у ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії», п. 38).
Верховний Суд безальтернативно вказує, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №120/5780/20-а.
Також, Верховний Суд при запровадженні нового підходу у питанні визначення строку звернення до суду з позовом у постанові від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19 вказав, що при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини; строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необгрунтовані зволікання.
Отже, підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом ТОВ «Голд-Петролеум» становить вісім місяців. Причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики Позивач не повідомив, що дає підстави для висновку, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання при зверненні до суду з повторним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, які вже були предметом оскарження у іншій справі, але вже з інших мотивів.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом періоду часу, позивачем мають бути наведено переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Тобто, тягар доказування, в цьому випадку, покладається саме на позивача.

Поряд з цим, позивачем, не надано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В поясненнях, наданих представником позивача не наведено будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, а відтак, позов ТОВ «Голд- Петролеум» має бути залишеним без розгляду.

Відповідно до п. пункту 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав , визначених частинами третьою статті 123 цього Кодексу - якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладені вище обставини, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення клопотань відповідачів у даній справі та залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 248, 56, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Головного управління ДПС у Чернігівській області та клопотання представника Головного управління ДПС у Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" до Державної податкової служби України в особі ВП Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України в особі ВП Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.02.2023.

Суддя О.М. Кунець