Справа № 620/8688/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2023 року м. Чернігів Справа № 620/8688/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач 2) про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 31.05.2022 №73 за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 01.01.2004 по 06.07.2017 та з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 22.08.1992 по 07.06.1994 в Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин виробничого об`єднання Нижневартовснефтегаз та з 01.08.2000 по 06.07.2017 та з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV на підставі довідок про заробіток №204- 207 від 16.07.2021, що видані ТОВ Обьнефтеремонт та №ИСХ- Н6-01767-21 від 14.05.2021, що видана ПАТ PH - Західна Сибір, починаючи з 23.02.2022.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

06.02.2023 на адресу суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позову без розгляду, в зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду. Обґрунтовуючи вказану заяву зазначає, що позивач заявляє позовні вимоги про призначення пенсії з 23.02.2022, проте до суду за захистом свого порушеного права звернувся лише 26.11.2022 (згідно дати позову), що суперечить чинним нормам КАС України.

Вирішуючи вказану заяву, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частинами 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача 2 на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповідача 1 від 02.06.2022 №2500-0210-В/17880, в додатках до якого містилося оскаржуване рішення, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів в межах встановленого Кодексом адміністративного суду України шестимісячного строку, а саме 01.12.2022 (згідно штампу канцелярії суду).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в обґрунтування висновків про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції, в ньому також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду, як наслідок заява Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позову без розгляду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копії ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Тихоненко