Справа № 215/3871/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 лютого 2023 року Справа 215/3871/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, встановлення наявності компетенції, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2022 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 29.06.22 р. №442 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 20.05.22 р. №335 «Про затвердження порядку надання на безоплатній основі продуктових наборів мешканцям м. Кривого Рогу в період дії воєнного стану в Україні» в частині першої пункт два і не доповнювати пункт 4 фразою.

- встановлення наявності компетенції (повноважень) виконавчого комітету Криворізької міської ради у сфері правління при внесенні змін до пункту 4 рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 20.05.22р. №335 не допускати звуження змісту та обсягу існуючих прав сімей, у складі яких є особи зі статусом «Діти війни» відповідно до правової позиції ст.. 22 Конституції України і визнати відмову від такої процедури протиправною.

Позовна заява обґрунтована протиправною рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 29.06.22 р. №442 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 20.05.22 р. №335 «Про затвердження порядку надання на безоплатній основі продуктових наборів мешканцям м. Кривого Рогу в період дії воєнного стану в Україні».

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.01.2023 року по справі №215/3871/22 адміністративну справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2023 року, справу передано на розгляд судді Боженко Н.В.

На підставі положень частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як слідує з поданого позову та додатків до нього позивач оскаржує рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 29.06.22 р. №442 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 20.05.22 р. №335 «Про затвердження порядку надання на безоплатній основі продуктових наборів мешканцям м. Кривого Рогу в період дії воєнного стану в Україні». Зі змісту вказаного правового акту вбачається, що він має нормативно-правовий характер.

Відповідно, позивач не визначив спосіб захисту у відповідності до ст. ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням змісту правового акту, про скасування якого просить позивач.

Згідно з п. 5 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення вказаної норми права позивач не наводить ніяких обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, в т.ч. не вказує яким чином оскаржуване рішення сприяє виникненню негативних суспільних наслідків, яких конкретно наслідків та в результаті чого саме. Також позивач не зазначає жодного доказу, який підтверджує його правову позицію.

Згідно з п. 9 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

У справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт (п. 10 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

В порушення вказаної норми права позивач не обґрунтовує яким чином оскаржуване рішення порушує його права, свободи, інтереси. належним формулюванням позовних вимог відповідно до ст. ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, детальним викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, зміст адміністративного позову позивача не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.

У зв`язку з чим, не можливо встановити наявність порушених прав позивача та обставини, які йому передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені.

Відсутність конкретизації предмета позовних вимог свідчить, що предмет спору у повному обсязі не визначений, натомість зміст та кількість позовних вимог сприяють ефективному розгляду справи, та, серед іншого, впливають на вирішення питання підвідомчості спору конкретному суду та правильному вирішенню питання щодо судового збору; з`ясування чи подано позов у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку поважними) тощо, а отже і з`ясуванню перешкод для відкриття провадження у справі.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 826/16958/17.

Так, позивачу необхідно надати уточнений адміністративний позов із належним формулюванням позовних вимог, детальний викладом обставин справи та обґрунтування порушення своїх прав оскаржуваним рішенням.

Стосовно поданої позивачем заяви про витребування доказів, суд зазначає наступне.

За приписами ч.4, ч.5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч викладеному, заява про витребування доказів позивача не містить обставин, які може підтвердити кожен з витребуваних доказів, підстав, з яких випливає, що такий доказ має відповідна особа, а також заходів, які вжив позивач для їх самостійного отримання, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання відповідних доказів.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Згідно із ч.1 ст.4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року становить 2481,00 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст. 4 Закону №3674-VI - ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, з урахування положень ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік" - 992, 40 грн.).

Так, позивачем поданий позов з двома позовними вимогами немайнового характеру, одна з яких є похідною, в зв`язку з чим судовий збір за подання даного позову становить 992,40 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки позовна заява подана 18 жовтня 2022 року.

Судом встановлено, що судовий збір позивачем не сплачено.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій останній, зокрема, просив суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з тяжким майновим становищем. В обґрунтування вказаної заяви позивач надає довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг від 29.09.2022 №6104.

Проте, з вказаної довідки вбачається лише факт перебування позивача на обліку в УПСЗН Тернівського району м. Кривий Ріг і отримання ним на ОСОБА_2 компенсаційної виплати працездатній особі, що не працює/не вчиться і здійснює догляд за інвалідом 1 групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку.

Водночас, наведене не дозволяє надати належну оцінку майновому стану позивача в цілому. Водночас, суд наголошує, що належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10.10.2019 року по справі № 215/3329/19.

Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих письмових доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені у заяві не можуть бути визнані поважними, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція щодо відмови у ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору наведена в ухвалах Верховного Суду: від 27.01.2020 року справа №215/4776/18, від 27.01.2020 року справа №215/3308/18, від 27.01.2020 року справа №215/2630/19, від 02.01.2020 року справа №215/3308/18, від 27.12.2019 року справа №212/1558/19), від 27.12.2019 року справа №215/3553/17, які в силу вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору або обґрунтоване клопотання з належними додатками на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Як слідує з матеріалів адміністративного позову, позивач не надав копії додатків до позову у примірнику для відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно надати належним чином засвідченими додатками для відповідача.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, встановлення наявності компетенції - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- уточнений позов з належним формулюванням позовних вимог відповідно до ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, детальним викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод, інтересів позивача;

- примірників уточненого позову у відповідності до кількості учасників справ та копії додатків до позовної заяви для відповідача;

- заяви про витребування доказів, складеної у відповідності до ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України;

- клопотання про звільнення від сплати судового збору з належними доказами на підтвердження неможливості сплати судового збору або оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 992,40 грн. за наступними реквізитами: "Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО)899998, рахунок отримувача -№UA4004632, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко