Справа № 520/8848/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 січня 2023 року № 520/8848/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лапіної Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Синюшка С.О.,

розглянувши в відкритому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 295 від 03.06.2022 р. в частині застосування до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 р. в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 14.06.2022 р.;

- поновити на службі в Національній поліції України майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 14 червня 2022 р. на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 15.06.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, за період із 24 лютого 2022 р. - 28 лютого 2022 p. за п`ять календарних днів лютого в розмірі 5357 грн. та за період починаючи з 01 березня 2022 р. до дня закінчення воєнного стану та за весь час вимушеного прогулу в розмірі 30000 гривень щомісячно, як складову частину грошового забезпечення, визначеного позивачу на день звільнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить службу в лавах поліції. Наказом ГУНП в Харківській області № 295 від 03.06.2022 р. було застосовано дисциплінарне стягнення відносно позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції, яке в подальшому було реалізовано у вигляді наказу від ГУНП в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 р. Однак, позивачем вказано, що таке притягнення його до дисциплінарної відповідальності було здійснено відповідачем протиправно та без дотримання визначеного законодавством порядку, а отже є таким, що порушує його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав недоведеності та необґрунтованості. Також, представником відповідача вказано, що ОСОБА_1 вимоги норм діючого законодавства, що регулюють діяльність поліцейських, проігнорував та не виконав, а також у робочі дні, а саме з 01.05.2022 по 02.06.2022 був відсутній на службі без поважних причин. Також, позивач порушив внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУПН в Харківській області від 15.08.2016 року №818. Отже, позивач був відсутній на службі без поважних причин, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 року вийти з окупованих територій та прибути за місцем дислокації підрозділу, для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, тим самим скоїв прогул, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, які є несумісними з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Дії позивача безумовно підривають авторитет Національної поліції України в очах громадян. З огляду на зазначене, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним та таким, що відповідає обставинам справи.

Також, суд зазначає, що представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про залишення позову без розгляду з огляду на пропущення позивачем строку на звернення до суду.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року розгляд справи №520/8848/22 за вищевказаним позовом ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду.

Під час розгляду справи представником позивача, зокрема, було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої вказано, що позивач відмовляється стосовно декількох позовних вимог, після чого зміст звернених до суду позовних вимог викладено наступним чином:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 295 від 03.06.2022 р. в частині застосування до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 р. в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 14.06.2022 р.;

- поновити на службі в Національній поліції України майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області;

Протокольною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулось 19.01.2023 року, ухвалено прийняти до розгляду подану до суду представником позивача заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відтак, подальший розгляд даної справи здійснювався судом з урахуванням поданої до суду представником позивача заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Позивач в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував. Також, представником відповідача було вказано, що на поданій до суду заяві про залишення позовної заяви без розгляду він не наполягає.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу у Куп`янському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №1.

У позовній заяві позивачем вказано, що з 24.02.2022 року, тобто з моменту початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, оголошення в Україні воєнного стану, він перебував на своєму робочому місці за місцем несення дислокації підрозділу та виконував свої службові обов`язки відповідно до порядку посиленого варіанту несення служби.

При цьому, позивачем вказано, що 23.02.2022 р. після 22:00 год. було здійснено збір особового складу відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області та після збору особового складу ВП №1 Куп`янського PВП ГУ НП в Харківській області по тривозі, ОСОБА_1 отримав табельну вогнепальну зброю та заступив на чергування охорони адміністративної будівлі, де перебував до 12:00 год. наступного дня. 24.02.2022 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про початок повномасштабного вторгнення російських військовослужбовців на територію України, а 25.02.2022 року зранку позивач згідно графіку заступив на чергування та виконував свої службові обов`язки старшого інспектора-чергового чергової частини, разом з іншими працівниками ВП №1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що в період часу з 24.02.2022 по 09.03.2022 працівники ВП №1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області, в тому числі ОСОБА_1 , перебували на робочих місцях та виконували свої функціональні обов`язки, вказівки керівництва ВП та ГУ НП в Харківській області.

В той же час, позивачем під час розгляду справи було вказано, що 09.03.2022 р. він перебував за місцем мешкання, та йому надійшла інформація про те, що військовослужбовці Російської Федерації окуповують територію смт. Великий Бурлук, Куп`янського району, Харківської області, а саме почали захоплення адміністративних будівель на території смт. Великий Бурлук.

Зі змісту наданих позивачем пояснень встановлено доводи останнього стосовно того, що особовий склад відділення поліції за командою керівника, погодженою з вищім керівництвом, був розміщений по домівках за місцем мешкання, для продовження несення служби в особливих умовах.

В подальшому, через деякий час працівником кадрового забезпечення ВП в месенджері "WhatsApp" було створено групу, де працівники відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, в тому числі ОСОБА_1 , в період часу з 10.03.2022 по 07.04.2022 проставляли відмітки про їх місце перебування, підтверджували факт виходу на зв`язок, стан можливості виконання функціональних обов`язків.

Позивачем було надано пояснення та вказано, що з моменту окупації території Куп`янського району і по 07.04.2022 р. він постійно за допомогою мережі Інтернет та мобільного зв`язку передавав інформацію Збройним Силам України щодо пересування ворожої техніки, її кількості та видів, місця розташування блокпостів та іншу необхідну інформацію. Однак, з 07.04.2022 року на території Куп`янського району Харківської області окупантами було заглушено мобільний зв`язок, мережу Інтернет, у зв`язку з чим з вказаної дати позивач, як і інші працівники відділення поліції, не мали можливості надавати інформацію про себе в месенджері або будь-яким іншим способом.

З огляду на вказані вище обставини, позивачем зазначено, що жодного усного чи письмового наказу 28.04.2022 р. і в подальшому від керівництва Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області або керівництва вищого рівня про необхідність у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні території та прибути до міста Харкова, не отримував.

Також, позивачем під час розгляду справи було вказано, що єдиним шляхом, яким можливо було виїхати на підконтрольну Україні територію, був шлях через дамбу в смт. Печеніги Чугуївського району Харківської області. Виїжджати можливим було тільки по понеділках, оскільки в цей день був узгоджений евакуаційний коридор, але через числення блокпости військовослужбовців Російської Федерації, які категорично не випускали чоловіків у віці від 18 до 60 років на територію, підконтрольну Україні, а також останні мали списки працівників поліції, та під загрозою застосування зброї не пропускали останніх через блокпости, що було головною перешкодою для виїзду до міста Харкова.

Позивачем під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що 06.06.2022 р. він разом з родиною вкотре намагався виїхати до м. Харків, але блокпост військовослужбовців Російської Федерації поблизу с. Артемівка Чугуївського району, не пропустив останнього далі та з погрозами, застосовуючи автоматичну зброю, змусили повертатися назад до смт. Великий Бурлук. Також, 18.07.2022 р. ОСОБА_1 знову в черговий раз разом зі своєю родиною намагався виїхати до м. Харків, на підконтрольну територію України, але на блокпості, що розташований поблизу с. Артемівка Чугуївського району військовослужбовці Російської Федерації не пропустили далі та записавши дані ОСОБА_1 змусили повертатися назад до смт. Великий Бурлук.

Як було зазначено позивачем, 28.07.2022 року в обідній час до його подвір`я під`їхав білий автомобіль «Рено Дастер» без розпізнавальних знаків та державних номерних знаків звідки вийшли озброєні представники окупантів у військовій формі зеленого кольору, які зайшовши на подвір`я, наказали представитись, після чого спитали паспорт ОСОБА_1 і телефон, на що останній повідомив, що такі знаходяться у будинку. Один із прибувших пройшов разом із ОСОБА_1 до будинку, де під прицілом автоматичної зброї, останній надав йому свій паспорт і телефон, після огляду яких під загрозою застосування автоматичної зброї ОСОБА_1 було наказано поїхати з ними.

Під час розгляду справи позивачем було надано пояснення та вказано, що особи, які його забрали вивезли за межі села Жуків Яр, що розташоване неподалік смт. Великий Бурлук, після чого заїхали за лісосмуги та авто зупинились, військові Російської Федерації вивели ОСОБА_1 з автомобіля та наказали дивитись на поле, після удару по спині прикладом від автомату ОСОБА_1 впав на коліна. Після цього з метою психологічного тиску військові стріляли з пістолету біля голови ОСОБА_1 більше 8 разів. Після вказаних дій, вони кинули ОСОБА_1 у багажне відділення автомобіля, попередньо зв`язавши і відвезли до ІТТ №6, розташованому у Куп`янському РВП, а потім ОСОБА_1 відвели до камери та залишили там. Того ж дня позивача, як він вказує, почали катувати, а саме: бити, приєднувати електричні дроти до кінцівок та бити електричним струмом, підозрюючи останнього у диверсійній та партизанській діяльності. Допити відбувалися тривалий час за принципом « 5/1», тобто хвилину ставлять питання, 5 хвилин катують. Позивач перебував 43 доби в полоні окупантів.

07.09.2022 в денний час, як вказує ОСОБА_1 , він зрозумів, що окупанти та представники «народної міліції» кудись всі зникли, оскільки ніхто не ходив і стало тихо, а в нічний час особи, яких тримали в приміщенні ІТТ №6, розташованому у Куп`янському РВП розпочали активні дії для можливості звільнення з камер та тієї ночі затриманим разом із позивачем вдалося вирватися з полону та позивач попрямував пішки (65 км) до с. Зелений Гай, куди прийшов 09.09.2022 року.

Після 20.09.2022 року позивач, після лікування, зміг дістатися до міста Харкова, де з 28.09.2022 по 03.10.2022 р. пройшов відповідні перевірки контролюючими службами (допит, поліграф, тощо) та дізнався, що його звільнено з лав Національної поліції України.

В той же час, під час розгляду справи встановлено, що до Головного управління Національної поліції в Харківській області 09.05.2022 року надійшов рапорт начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції Кривошея О.М. про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, а саме поліцейським Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, зокрема, старшому інспектору-черговому чергової частини відділення поліції №1 майору поліції ОСОБА_1 . Проте, з 01.05.2022 по час подання рапорту поліцейські до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибули, відсутні на службі без поважних причин та, відповідно, до виконання своїх функціональних обов`язків не приступили.

Судовим розглядом справи встановлено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків частиною 2 статті 14 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII передбачено проведення службового розслідування, під яким, відповідно до частини 1 статті 14 цього ж закону, розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.05.2022 № 610 Про призначення та проведення службового розслідування було призначено та проведено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією було складено висновок від службового розслідування відносно поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, який затверджено начальником ГУНП в Харківській області 03.06.2022 року.

Відповідно до висновку, викладеного дисциплінарною комісією, зокрема, комісія ухвалила, що відомості щодо порушення службової дисципліни з боку поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, зокрема, і позивача, знайшли своє підтвердження; за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч.2 ст.19 Конституції України, п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 належить застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області 03.06.2022 року № 295 Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушення вимог ч.1 ст. 8, п. 1, 2 ч.1 ст.18, п. 24 ч.1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України Про Національну поліцію, ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818, застосовано до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2022 № 288 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за на5гвмості достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із ч.12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ч.1 ст. 8, п. 1, 2 ч.1 ст.18, п. 24 ч.1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України Про Національну поліцію, ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

Дисциплінарною комісією під час службового розслідування було встановлено, що опитаний начальник Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 повідомив, що він з 24.02.2022 року перебуває на неокупованій території, постійно, поки була можливість, підтримував телефонний зв`язок з підлеглими, які залишились на окупованій території. Однак станом на 03.06.2022 на виконання наказу ОСОБА_2 на підконтрольну територію з окупації вийшла лише невелика кількість працівників поліції, серед яких не було позивача. До свого пояснення полковник поліції ОСОБА_2 додав список особового складу з номерами мобільних телефонів, за якими він телефонував своїм підлеглим.

Також, у висновку службового розслідування вказано, що опитаний під час проведення службового розслідування заступник начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції Сіняєв О.М. підтвердив відомості з приводу того, що він також на виконання наказу полковника поліції ОСОБА_2 телефонував поліцейським, які перебувають на непідконтрольній території, щоб останні з 28.04.2022 евакуювались на підконтрольну територію України.

Аналогічне пояснення у ході проведення службового розслідування надав начальник ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майор поліції Ярошенко В.О.

Дисциплінарною комісією на виконання вимог ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 20.05.2022 з використанням засобів електронної комунікації був здійснений виклик за допомогою: смс - повідомлень (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 380), месенджера «Ватсап» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 381), месенджера «Вайбер» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 383), месенджера «Телеграм» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 384) та на електронну адресу (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 382) всіх поліцейських, зокрема і позивача, які перебувають на тимчасово окупованій РФ території, їх було запрошено 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень.

Станом на 23.05.2022 вказані поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, в тому числі і позивач, не прибули до УГІ ГУНП в Харківській області (акт про відмову від надання пояснень від 23.05.2022 № 386).

Дисциплінарною комісією у висновку вказано, що поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області склали присягу на вірність Українському народові, згідно з якою присягали вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Комісією встановлено, що поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, стосовно яких проводилось дисциплінарне розслідування, також були ознайомлені з вимогами наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 що, у разі вчинення ними протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.

Пунктом 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до вимог статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно вимог п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні.

Вищевказані вимоги поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, зокрема, майор поліції ОСОБА_1 проігнорували та не виконали, а також у робочі дні, а саме з 01.05.2022 по 02.06.2022 були відсутні на службі без поважних причин.

Також дисциплінарною комісією було встановлено, що поліцейськими, зокрема і позивачем, було порушено внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, не встановлені.

Позивачем у позовній заяві та під час розгляду справи вказано, що з 07.04.2022 року на території Куп`янського району Харківської області окупантами було заглушено мобільний зв`язок, мережу Інтернет, у зв`язку з чим з вказаної дати позивач, як і інші працівники відділення поліції, не мали можливості надавати інформацію про себе в месенджері або будь-яким іншим способом.

З огляду на вказані вище обставини, позивачем також було наголошено на обставинах того, що жодного усного чи письмового наказу 28.04.2022 р. і в подальшому від керівництва Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області або керівництва вищого рівня про необхідність у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні території та прибути до міста Харкова, він не отримував.

Водночас, позивачем шляхом надання пояснень було повідомлено про обставини того, що він декілька разів намагався покинути окуповану територію та переміститись до неокуповану територію України, проте такі намагання не призвели до бажаного результату, оскільки військовослужбовцями Російської Федерації не було його пропущено для проїзду.

Також, позивачем було повідомлено суду про обставини того, що тривалий час він перебував у полоні окупантів, які його катували та били, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000739 від 09.10.2022 року.

Вказані обставини, як зазначив позивач під час розгляду справи, були перешкодою та унеможливлювали його виїзд на підконтрольну Україні територію та прибуття до відповідного підрозділу поліції для здійснення покладених на його функцій та обов`язків.

Зазначені пояснення позивача були підтверджені показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, а саме: ОСОБА_3 , який є сусідом позивача, та ОСОБА_4 , який мешкає у тому ж населеному пункті, що і позивач.

Так, свідок ОСОБА_3 під час допиту показав, що десь 05.06.2022 року або 06.06.2022 року позивач, який є його сусідом, підходив до нього з проханням зберегти його речі, електричні прибори, оскільки сам буде намагатися виїхати з окупації разом із родиною. На наступний день свідок бачив позивача засмученим, а у розмові позивач повідомив про те, що на блокпосту його не пропустили, через що виїхати з окупації не вдалось. В подальшому, як зазначив свідок, приблизно через тиждень або півтора тижня позивач повторно намагався виїхати з окупації, але в нього знову не вийшло виїхати. Власні речі позивач так і залишив на зберігання у сусіда. Потім свідок бачив, що до місця мешкання позивача прибули військовослужбовці Російської Федерації у масках на автомобілі без номерів марки «Рено Дастер» та через деякий час вивели позивача у наручниках, посадили у машину та поїхали у невідомому напрямку. Позивач після вказаних подій тривалий час не повертався. Свідком також було повідомлено суду, що дружина позивача до нього підходила та просила відвезти її до міста Вовчанська з метою розшуку позивача, який тривалий час після приїзду військовослужбовців не повертався до дому та стосовно нього у неї не було жодної інформації. У місті Вовчанську свідок разом із дружиною позивача відвідали агрегатний завод, де окупанти тримали заручників. До вказаного місця тримання полонених свідок разом із дружиною позивача прибували три рази, проте позивача там так і не знайшли. Після вказаних подій, як повідомив суду свідок, він разом із дружиною позивача також їздив до міста Куп`янськ, де також тримали полонених і де вже знайшли позивача, але його не бачили, тільки змогли передати продукти харчування. Після звільнення українською армією частини Куп`янського району позивач повернувся додому, але його стан був дуже важкий, вигляд осунутий, згорблений, видно було сліди від наручників та катувань, вказане, на думку свідка, дало йому підстави вважати, що позивач після полону потребував звернення до лікарні за отриманням медичної допомоги та підтримання здоров`я. Свідок вказав у наданих показанням, що порадив позивачу звернутися до медичного закладу з метою реабілітації та позивач через деякий час поїхав з місця проживання і лише згодом після тривалого проміжку часу повернувся.

Також, судом було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який мешкає у тому ж населеному пункті де і позивач проживає. У наданих під час розгляду справи показанням свідком було повідомлено суду, що позивача він просто знає та бачив позивача на блокпосту 06.06.2022 року близько обіду, коли вивозив жінку разом із дитиною з окупації. Машина позивача їхала перед машиною свідка та свідок бачив машину позивача, якого не пропустили на виїзд з населеного пункту, а навпаки розвернули. З яких підстав позивача не пропустили свідку відомо не було, але в подальшому під час розмови позивач у розмові казав, що намагався виїхати з окупації разом із родиною, але його не пропустили, а розвернули назад.

Під час розгляду справи позивачем також було повідомлено суду про обставини того, що після 20.09.2022 року він після лікування зміг дістатися до міста Харкова, де з 28.09.2022 по 03.10.2022 р. пройшов відповідні перевірки контролюючими службами (допит, поліграф, тощо).

Так, матеріали справи містять довідку спеціаліста-поліграфолога від 08.11.2022 року, згідно якої за результатом проведеного опитування позивача було викладено висновок щодо того, що позивач пройшов опитування позитивно, будь-якої інформації щоб свідчила про співпрацю зі збройними силами РФ не виявлено.

Після прибуття до місця дислокації підрозділу поліції позивача було повідомлено про обставини проведення стосовно дисциплінарного розслідування та звільнення з лав Національної поліції України.

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно долучених матеріалів позивачу було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 року евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання свої функціональних обов`язків.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що матеріалами службового розслідування, не встановлено, яким чином безпосередній керівник позивача віддавав дану команду, та чи було та яким чином вказану усну команду до позивача було доведено.

У змісті висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначено, що під час проведення службового розслідування було встановлено, що в результаті збройної агресії з боку Російської Федерації 24.02.2022 року певна частина території Харківської області, в тому числі окремі громади Ізюмського, Чугуївського та Куп`янського районів опинилися в окупації збройних сил Російської Федерації. Також вказано, що з метою з`ясування причин та умов не виконання позивачем усного наказу керівника позивача, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з вищевказаних обставин, дисциплінарною комісією були здійснені телефонні дзвінки іншим співробітникам відділу поліції, в тому числі і на телефон позивача. Також казано, що із зазначеними поліцейськими в тому числі і позивачем мобільний зв`язок був відсутній.

Суд зазначає, що приписами п. 30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Згідно п.28 та п.130 статті 2 Закону України «Про електронні комунікації» електронна комунікація (телекомунікація) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій: технічні засоби електронних комунікацій - обладнання, у тому числі із встановленим програмним забезпеченням, станційні та лінійні споруди, призначені для організації електронних комунікаційних мереж.

Отже особа, яка проводить службове розслідування та здійснює ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання до позивача застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції не зобов`язана впевнитись, чи призвело використання електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника до комунікації з особою відносно якої проводиться перевірка - а саме отримання ним відповідного наказу та дати такого отримання.

Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Під час розгляду справи встановлено, що до місця дислокації Головного управління Національної поліції в Харківській області позивач прибув після деокупації Збройними силами України населеного пункту, де останній проживає, та після того, як він отримав змогу повернутися додому з полону окупантів.

Суд зазначає, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 р. № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Згідно розділу VI «Харківська область» до них станом на 25.04.2022 було віднесено території Ізюмського району, а саме: 3) Борівська селищна територіальна громада, 5) Ізюмська міська територіальна громада: території Куп`янського району, а саме: 1) Великобурлуцька селищна територіальна громада: 3) Дворічанська селищна територіальна громада; 5) Куп`янська міська територіальна громада; 8) Шевченківська селищна територіальна громад.

Водночас, судом встановлено, що позивач був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень діючого в Україні законодавства. Що було обумовлено відсутністю у останнього можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет). Крім того, позивачем було надано пояснення та вказано, що в наслідок окупації і перебування у полоні, та навіть після повернення з нього у нього було суттєво порушено здоров`я, а отже у нього була відсутня можливість своєчасно ознайомитись з матеріалами службової перевірки, зі змінами до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (внесення до нього положень V розділу Дисциплінарного статуту що набули чинності з 01 травня 2022 року).

Доказів можливості повернення позивача на підконтрольну територію України у встановленому законодавством порядку або під час відкриття «зелених» чи гуманітарних коридорів із місця перебування позивача до суду надано не було.

При цьому, суд зазначає, що доказів порушення проти позивача кримінальних проваджень за вказаним фактом перебування на окупованій території до суду не надано та судом самостійно в рамках реалізації принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено.

Згідно положення п.2 ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вважається що позивач був ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення 03.06.2022 року, але реалізувати свої права передбачені діючим законодавством до 11.10.2022 року, тобто до отримання відповіді на адвокатський запит разом із копіями спірних у даній справі наказів не міг.

Відтак, враховуючи, що до суду не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, суд приходить до висновку про те, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського.

Враховуючи вищевикладене суд вважає висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч.2 ст.19 Конституції України, п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 295 від 03.06.2022 р. в частині застосування до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Водночас, оскільки зазначений вище наказ було реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 р., яким ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 14.06.2022 р.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи протиправність наказу про звільнення позивача з посади, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належить поновити на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області.

Водночас, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відтак, з огляду на висновки суду у даній справі наявні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 року по 31.01.2023 року (232 календарних дні).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про: поновлення на посаді у відносинах публічної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 295 від 03.06.2022 р. в частині застосування до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 р. в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції Муляра Віталія Васильовича зі служби в поліції з 14.06.2022 р.

Поновити майора поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 року по 31.01.2023 року (232 календарних дні) у сумі 98419 (дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 04 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 року по 31.01.2023 року (232 календарних дні) в межах суми стягнення за один місяць (30 календарних днів) в сумі 12726 (дванадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2023 року.

Суддя Мельников Р.В.