Справа № 462/126/23
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/126/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позовні вимоги.

ОСОБА_1 , 09.01.2023 року звернувся до суду із адміністративним позовом до ГУ ДПС у Львівській області, у якому просить поновити пропущений строк для подання позовної заяви, скасувати постанову (серії ГУ № 001676) № 997/ж12/13-01-07-09 від 14.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що 14.11.2022 року заступником начальника ГУ ДПС у Львівській області Іванишиним Т. І. розглянуто протокол серії ГУ ЛВ № 006815 від 03.11.2022 року № 978/ж12/13-01-07-09 та додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення, акт фактичної перевірки щодо ОСОБА_1 , який працює приватним підприємцем. Встановлено порушення порядку проведення готівкових розрахунків між фізичними особами на суму 52 000 грн. протягом одного дня, тобто порушення Постанови правління НБУ № 148 від 29.12.2017 року про ведення касових операцій у національній валюті. Постановою серії ГУ № 001676 (№ 997/ж12/13-01-07-09) від 14.11.2022 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП та накладено штраф 3 400 грн. Вважає таке рішення протиправним, зокрема через порушення вимог ст. 38, 247 КУпАП. У зв`язку із наведеним просить суд задовольнити вимоги позовної заяви.

Рух справи в суді.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.01.2023 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із її істотними недоліками (а.с. 19-21).

23.01.2023 року від позивача надійшла заява (вх. № 1237) про усунення недоліків позовної заяви, у якій останній виправив недоліки позовної заяви (а.с. 23).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.01.2023 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 38-39).

Позиція сторін по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, уповноваженого представника у судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив, відзив на адміністративний позов суду не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Відповідно до копії протоколу серії ГУ ЛВ № 006815 від 03.11.2022 року про адміністративне правопорушення стверджується, що ФОП ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-15 КУпАП, а саме, порушив порядок проведення готівкових розрахунків між фізичними особами на суму 52 000 грн. протягом одного дня, тобто порушив Постанову правління НБУ № 148 від 29.12.2017 року (а.с. 24).

Копією Постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГУ № 001676 (№ 997/ж12/13-01-07-09 від 14.11.2022 року) стверджується, що заступник начальника Головного управління ДПС у Львівській обл. Іванишин Т. І., розглянувши протокол від 03.11.2022 року № 978/ж12/13-01-07-09 і додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення акт фактичної перевірки № 14395/13/03/РРО/ НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , який будучи приватним підприємцем порушив порядок проведення готівкових розрахунків, а саме здійснення розрахунків готівкою понад 50 000 грн. з фізичною особою протягом 1 дня, відтак порушив п. 6 р. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління НБУ № 148 від 29.12.2017 року притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП у вигляді накладення штрафу у сумі 3400 грн. (а.с. 25).

Мотиви прийняття рішення судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 2 та ч. 1 ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, згідно ст. 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 6 положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджених постановою Правління Національного банку України суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: 1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно; 2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно. Суб`єкти господарювання у разі зняття готівкових коштів із рахунків з метою здійснення готівкових розрахунків із фізичними особами зобов`язані надавати на запит банку (філії, відділення) підтвердні документи, на підставі яких здійснюються такі готівкові розрахунки, необхідні банку (філії, відділенню) для вивчення клієнта з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки. Кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується. Обмеження, установлене в пункті 6 розділу II цього Положення, стосується також розрахунків під час оплати за товари, придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок готівки, одержаної за допомогою платіжного інструменту.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема: пов`язані порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (ст. 163-15).

Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ГУ № 001676 (№ 997/ж12/13-01-07-09 від 14.11.2022 року) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП не містить даних про суть правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , а саме відсутні дані про зміст дій (бездіяльності) допущених останнім, які б виразилися у порушенні порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а містить лише зазначення щодо порушення порядку проведення розрахунків, а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад 50 000 грн. з фізичною особою, протягом одного дня, чим порушено вимоги п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148.

Також суд зазначає, що обставини, які зазначені у вказаній постанові носять загальний характер, містять визначення вживаних понять, без зазначення конкретних дій, які могла вчинити особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому обвинувачення не є конкретизованим, що є порушенням права на захист, оскільки особа повинна бути чітко проінформована про суть висунутого проти неї обвинувачення.

При цьому слід також зазначити, що у протоколі від 05.11.2022 року не зазначеного його номер, також не вказано частину ст. 163-15 КУпАП, за якою саме притягається до відповідальності позивач.

Крім цього, сам протокол, у порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, складений через дев`ять днів з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення.

Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Висновки суду.

Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачем суд дійшов висновку, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, є разовим правопорушенням, оскільки таке правопорушення немає триваючого характеру й завершується у момент здійснення розрахунку.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 05.11.2022 року відносно ОСОБА_1 за ст. 163-15 КУпАП вказано, що датою і часом вчинення порушення є: 01.09.2022 року о 19 год. 44 хв.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.12.2019 року у справі № 158/286/17, постанові від 19.05.2020 року у справі № 404/1794/16-а, постанові від 08.06.2021 року у справі № 761/25397/16-а.

Окремо суд наголошує, що у судове засідання відповідач не з`явився (уповноваженого представника у судове засідання не направив), всупереч обов`язку доказування, визначеного ст. 77 КУпАП відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про правомірність оскаржуваного рішення, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені у постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Тому, з огляду на те, що правопорушення (вчинено 01.09.2022 року), за яке притягнуто до адміністративної відповідальності позивача (14.11.2022 року), не носить характер триваючого, та на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи те, що податковим органом прийнято оскаржену постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд вважає, що така постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови (серії ГУ № 001676) № 997/ж12/13-01-07-09 від 14.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн., та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним (а.с. 3, 36) за подання позовної заяви до суду, у загальній сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст. 19, 77, 90, 132, 139, 241-246,268-271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення (серії ГУ № 001676) № 997/ж12/13-01-07-09 від 14.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь ОСОБА_1 - 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Рішення може бути оскаржене, згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст. 272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35).

Текст рішення складено 07.02.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко