Справа № 380/16362/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року

справа №380/16362/22

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної періоду роботи з 01.11.2020 до 05.07.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового та підземного (пільгового) стажу за Списком №1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і до розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 період роботи з 01.11.2020 до 05.07.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ч.1 ст.33 та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати призначення пенсії, тобто 15.08.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності. Згідно із записами в трудовій книжці позивач у період з 01.11.2020 до 05.07.2022 працював у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля». Зазначає, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача відповідачем повідомлено, що при вирішенні питання щодо призначення пенсії позивачеві враховано стаж до 31.10.2022. Водночас, не включено до загального (страхового) та пільгового (підземного) стажу та до розрахунку середньої заробітної плати позивача період роботи з 01.01.2021 до 05.07.2022 через несплату підприємством як страхувальником страхових внесків за вказаний період, а саме несплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування Відокремленим підрозділом «Шахти «Лісова» ДП «Львіввугілля». Стосовно причин не включення до загального (страхового) та пільгового (підземного) стажу та до розрахунку середньої заробітної плати періоду роботи з 01.11.2020 до 31.12.2020 відповідач інформації не надав. Згідно з поданими документами для призначення пенсії загальний (страховий) стаж позивача (порахований до 31.10.2020) становить 18 років 05 місяці 29 днів, з них 16 років 01 місяць 09 днів пільговий стаж на підземних роботах за Списком № 1 (стаж на підземних роботах).

Вважає, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.11.2020 до 05.07.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» за Списком №1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 25.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 14.12.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивачу з 15.08.2022 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання. Страховий стаж роботи позивача, обчислений згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу по 31.12.2020 становить 18 років 05 місяців 29 днів. Стаж роботи на підземних роботах по списку №1 16 років 01 місяць 09 днів. Період роботи з 01.01.2021 по 05.07.2022 не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, оскільки на час призначення пенсії (дата звернення за призначенням пенсії 15.08.2022) за зазначений період відсутня сплата підприємством страхових внесків згідно з даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Вказав, що ведення обліку надходжень від сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування покладено на органи доходів і зборів.

За таких обставин вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 15.08.2022 та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з копією трудової книжки позивача НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в межах спірного періоду з 01.01.2021 по 05.07.2022 працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля». 05.07.2022 звільнений з роботи за станом здоров`я (у зв`язку з професійним захворюванням).

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 24.10.2022 №22/10/44, відповідач листом від 03.11.2022 №1300-5903-8/101882 повідомив, що за даними електронної пенсійної справи ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання з 15.08.2022 по 31.08.2023. Загальний страховий стаж при призначенні пенсії позивачу враховано по 31.10.2020 відповідно до відомостей про сплату страхових внесків, який становить 18 років 05 місяці 29 днів. Пільговий стаж, що дає право на обчислення пенсії згідно з статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» становить 16 років 01 місяць 09 днів.

Також повідомлено, що період роботи з 01.01.2021 по 05.07.2022 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» не враховано до загального (страхового) та пільгового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки за цей період відсутня сплата страхових внесків.

Вважаючи дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної періоду роботи з 01.11.2020 до 05.07.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» протиправними та такими, що порушують його права, позивач за його захистом звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання до 01.10.2017 обчислювались за нормами Закону №1788-XII.

З 01.10.2017 Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесені зміни до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за якими пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, не зарахувавши до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 позивача періоду роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 05.07.2022, посилався на те, що за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Даючи оцінку таким доводам відповідача суд зазначає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону №1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону №1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон №1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону №1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону №1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 №2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2021 по 05.07.2022 працював 5 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», що передбачено відповідним Списком №1. Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача з 01.01.2021 по 05.07.2022 до страхового стажу та стажу роботи за Списком №1.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 позивачу періоду роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 05.07.2022 та у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 період роботи позивача у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 05.07.2022 та здійснити перерахунок пенсії по інвалідності згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 15.08.2022.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 періоду роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 05.07.2022 та у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 15.08.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2021 по 05.07.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) по інвалідності з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 15.08.2022.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан