Справа № 380/1283/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1283/23
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

07 лютого 2023 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк В.Я. розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вернулася в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січня 2016 року;

зобов`язати здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми.

Ухвалою від 30.01.2023 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу встановлено строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин пропуску та доказів, що підтверджуються причини пропуску такого.

02.02.2023 року представник позивача на адресу суду подав заяву про усунення недоліків позовної заяви та зазначив, що на виконання рішення суду 31.10.2022 відповідачем було виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 4 503,21 грн. Зазначає, що 09.01.2023 року через відділ поштового зв`язку «Нова пошта» було отримано відповідь від 30.12.2022 на адвокатський запит, до якого було долучено довідку від 17.10.2022 вих. №71/1/501, розрахунок індексації грошового забезпечення виплаченого згідно рішення суду, з яких дізнався, що базовий місяць нарахування індексації грошового забезпечення січень 2016 року. Вважає, що про порушення прав, позивач дізналася в день отримання відповіді від 30.12.2022 року, зокрема 09.01.2023 року, а тому звернулась до суду у межах місячного строку.

Розглядаючи питання дотримання позивачем строків звернення до суду, суддею досліджується таке:

- який строк підлягає застосуванню у спірних правовідносинах;

- початок перебігу строку звернення до суду;

- момент закінчення цього строку;

- наявність чи відсутність поважних причин пропуску такого строку.

Щодо строку, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга ст.233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1);

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

Відтак, унесенням до Кодексу законів про працю України вказаних змін законодавець, виклавши у новій редакції ч.1 та ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, увів строки звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

Суд звертає увагу, що ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України стосується виплати всіх сум, що належать працівникові у разі його звільнення.

Як вбачається з позовної заяви, адвокат зазначає, що позивач молодший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України.

Відтак, позивач проходить військову службу, а тому положення ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України до спірних правовідносин не застосовується.

Крім того, такий вид служби відноситься до публічної з урахуванням положень п.17 ч.1 ст.4 КАС України.

Частина 5 статті 122 КАС України, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Враховуючи те, що наведена процесуальна норма є спеціальною нормою у відношенні до ст.233 Кодексу законів про працю України, суд вважає, що така (ч.5 ст.122 КАС України) повинна застосовуватись до спірних правовідносин.

Крім того, про перевагу спеціальної норми ч.5 ст. 122 КАС України над загальною зазначав Верховний Суд у постановах від 23.06.2022 року справа №540/2001/21, від 28.09.2022 року справа №420/358/22, від 29.09.2022 року справа №420/3978/22.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду.

Щодо початок перебігу строку звернення до суду та момент закінчення цього строку.

Із даного позову вбачається, що позивач, в тому числі, просить здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми.

Суд, враховуючи правову позицію Верховним Судом у постановах від 20.11.2019 року у справі №620/1892/19, від 05.02.2020 року у справі №825/565/17 вважає, що індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення повинна здійснюватись щомісячно.

Як зазначено вище в заяві про усунення недоліків позовної зави представник позивача зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався в день отримання відповіді від 30.12.2022 року, зокрема 09.01.2023 року, до якої було долучено довідку від 17.10.2022 вих. №71/1/501, розрахунок індексації грошового забезпечення виплаченої згідно рішення суду від 14.02.2022 №380/20725/21.

При цьому, на виконання вищезазначеного рішення суду як це зазначає представник позивача у своїй заяві - 31.10.2022 року відповідачем було виплачено індексацію грошового забезпечення в розмірі 4 503,21 грн., проте до суду за захистом своїх прав звернувся 23.01.2023 року.

Правильність такої виплати могла бути перевірена позивачем, оскільки алгоритм її обрахунку визначений у законодавстві і не потребує додаткового звернення до відповідача, а тому саме з моменту отримання виплати позивач повинен був дізнатись про порушення його права.

Беручи до уваги викладені норми, а також встановлені обставини, суддя вважає, що позивачем в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період пропущено місячний строк звернення до суду.

З приводу наявності чи відсутності поважних причин пропуску такого строку.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

При цьому, посилання позивача на отримання листа (відповіді) від 30.12.2022 відповідача на адвокатський запит не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на виплату і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Таким чином, представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду 23.01.2023 року (вх.4655), не обґрунтувавши поважності причин пропуску місячного строку та не надав доказів, що підтверджуються причини пропуску такого, а тому правові підстави для поновлення такого відсутні.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду, то у відповідності до вимог п.9 ч.4 ст.169 КАС України, суддя вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.47, 123, 160, 161, 169, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк В.Я.