Справа № 640/3605/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 640/3605/19

адміністративне провадження № К/990/1962/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №640/3605/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу та податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №, №, № від 04.12.2018; у задоволенні позову про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 04.12.2018 № , відповідно до якого позивачу нараховано грошове зобов`язання за платежем «військовий збір» в сумі 883 823,12 грн, відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.

16.01.2023 ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022, в якій підставою касаційного оскарження зазначила пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою передбачено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з абзацом першим пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий зазначеного пункту).

Позивачка, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права (за змістом касаційної скарги це стосується норм пунктів 42.2, 42.4 статті 42, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (далі - ПК)) без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у постановах від 08.09.2021 (справа №816/228/17), від 04.11.2021 (справа №320/1375/19), від 21.07.2022 (справа №640/30785/20), від 29.11.2019 (справа №160/8859/18), від 31.10.2019 (справа №440/6608/18), від 21.02.2020 (справа №826/17123/18), від 18.08.2021 (справа №160/9277/19).

Висновки Верховного Суду в цих постановах, якщо їх узагальнити, полягають у тому, що суд повинен давати оцінку процедурним порушенням проведення перевірки платника податків; у контролюючого органу виникають законні підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки лише в разі дотримання процедури повідомлення платника податків про призначення та початок перевірки (отримання копії наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату та місце проведення перевірки). Наказ та повідомлення вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.2 статті 42 ПК. Якщо платник податків у порядку та строки, визначені статтею 66 ПК, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до своїх облікових даних як платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням його посадових осіб, їх відмову в отриманні документа, не знаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Суд апеляційної інстанції встановив, що наказ про призначення перевірки та повідомлення про перевірку були направлені ОСОБА_1 контролюючим органом 18.09.2018 рекомендованим листом на її податкову адресу відповідно до відомостей в інформаційній системі ДПС України (АС «Податковий блок»). Апеляційний суд виснував, що позивачка не надала доказів звернення до контролюючого органу із заявою форми №5ДР щодо зміни своєї податкової адреси в період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Доводи позивачки в касаційній скарзі щодо підстави касаційного оскарження фактично лежать не у площині іншого застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, в порівнянні з правозастосуванням в зазначених нею в касаційній скарзі постановах Верховного Суду, а у площині оспорювання наведеного висновку суду апеляційної інстанції, тобто стосуються не власне застосування норми права, а встановлення обставин у справі, а точніше, оцінки доказів судом апеляційної інстанції, відповідно до якої суд апеляційної інстанції встановив зазначені вище обставини у справі.

В той же час, відповідно до положень частини першої статті 341 КАС встановлення обставин у справі, переоцінка доказів знаходяться поза межами касаційного перегляду справи.

Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного встановлення обставин у справі, може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини четвертої статті 328, частинами другою, третьою статті 353 КАС. Таку підставу касаційного оскарження позивачка не зазначає. Натомість суд касаційної інстанції переглядає справу відповідно до підстави касаційного оскарження та доводів, наведених у касаційній скарзі, як це визначено частиною першою статті 341 КАС.

Наводячи довід, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК, позивачка, однак, не зазначає висновок Верховного Суду, якому б не відповідало правозастосування апеляційного суду.

Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених КАС.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи наведене вище, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, щодо якої подано касаційну скаргу..

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко