Справа № 200/4239/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року Справа№200/4239/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 № , № , № ,

встановив:

22.04.2020 Приватне мале підприємство «ЛОЦМЕН» (далі - позивач), звернулось з позовною заявою до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі - відповідач) (з урахуванням уточнень) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 № , № , № .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25 травня 2020 року.

25 травня 2020 року в судовому засіданні оголошена перерва до 23 червня 2020 року.

Згідно довідки від 04 червня 2020 року, розгляд справи призначений на 23 червня 2020 року відкладено на 30 червня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 27 липня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року відмовлено в залученні третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року витребувано пояснення та первинні документи у контрагентів ПМП «ЛОЦМЕН», що підтверджують реальність господарських операцій.

27 липня 2020 року в судовому засіданні оголошена перерва до 11 серпня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року повторно витребувано пояснення та первинні документи у контрагентів ПМП «ЛОЦМЕН», що підтверджують реальність господарських операцій.

11 серпня 2020 року в судовому засіданні оголошена перерва до 26 серпня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року призначено проведення судово-економічної експертизи та зупинено провадження в адміністративній справі до одержання судом результатів експертизи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 жовтня 2021 року.

11 жовтня 2021 року підготовче судове засідання відкладено на 12 жовтня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року замінено Головне управління ДПС у Донецькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

12 жовтня 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 09 листопада 2021 року.

Згідно довідки від 20 жовтня 2021 року, розгляд справи призначений на 09 листопада 2021 року відкладено на 23 листопада 2021 року.

Згідно довідки від 22 листопада 2021 року, розгляд справи призначений на 23 листопада 2021 року відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Судове засідання призначено на 22 грудня 2021 року.

22 грудня 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 23 грудня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 грудня 2021 року.

29 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 20 січня 2022 року.

20 січня 2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 21 січня 2022 року.

21 січня 2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 02 лютого 2022 року.

02 лютого 2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 03 лютого 2022 року.

03 лютого 2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 15 лютого 2022 року.

15 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 02 березня 2022 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року відкладено судове засідання та зазначено, що про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні учасників справи буде повідомлено додатково.

14 жовтня 2022 року судом долучено до матеріалів справи заяву представника позивача про зміну адреси.

08 листопада 2022 року судом запропоновано сторонам надати заяви щодо розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року долучено до матеріалів адміністративної справи заяву представника позивача від 11 листопада 2022 року.

08 грудня 2022 року представник відповідача засобами електронного зв`язку надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, з якого судом не вбачається, що відповідач дає згоду щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року призначено судове засідання на 16 грудня 2022 року.

16 грудня 2022 року судове засідання не відбулось з поважних причин. Призначено судове засідання у справі на 27 січня 2023 року, про що належним чином повідомлено сторін у справі.

27 січня 2023 року представник Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» засобами електронного зв`язку звернувся до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

27 січня 2023 року судом заяву представника Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» від 27 січня 2023 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду повернуто заявнику без розгляду.

27 січня 2023 року представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час, та місце судового засідання повідомлені належним чином. 27 січня 2023 року представник Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» засобами електронного зв`язку звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що представник позивача у період з 27.01.2023 по 30.01.2023 перебуває у відрядженні. Разом із цим, представник позивача вказав у клопотанні додатком наказ на відрядження №9 від 26.01.2023, проте, зазначений наказ останній суду не надав.

В порядку статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи неявку представників сторін, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведена планова виїзна документальна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2019, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.09.2019.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено акт від 13.02.2020 №210/05-99-05-12-23419138. Як зазначено в акті перевірки суть порушення, полягає в тому, що ПМП «ЛОЦМАН» занижено податок на прибуток на загальну суму 6960301,00 грн., суми податку на додану вартість до сплати на загальну суму 5257698,00 грн., та зменшено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 2560971,00 грн.

Позивачем надано заперечення від 06.03.2020 вих.№4555 до акта перевірки від 13.02.2020 №210/05-99-05-12-23419138.

Відповідач відхилив вказані заперечення, про що зазначив у відповіді від 19.03.2020 №23631/10/05-99-05-12-19 та прийняв на підставі акта перевірки податкові повідомлення-рішення від 24.03.2020: № про сплату податку на прибуток у сумі 10440451,74 грн.; № про сплату податку на додану вартість у сумі 7886547,00 грн.; № про визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податку на додану вартість у сумі 2560971,00 грн.

Позивач вважає, що висновки акта перевірки про порушення пунктів 44.1 та 44.2 статті 44 розділу II, підпункт 134.1.1 пункт 134.1 статті 134 розділу III, пунктів 44.1, 44.3 статті 44 розділу II, підпункт 14.1.181 пункт 14.1 статті 14 розділу І, пункти 198.1, 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, абзаців п`ятого і одинадцятого статті 1, частин першої, другої і п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, які начеб то призвели до заниження податкових зобов`язань з ПДВ та завищення суми від`ємного значення й суми бюджетного відшкодування у відповідному розмірі, необґрунтовані, оскільки суперечать приписам діючого законодавства.

Внаслідок чого оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі таких висновків, є неправомірними, оскільки позивачем здійснювалась господарська діяльність у відповідності до норм податкового законодавства та ведення бухгалтерського обліку, тому відсутні підстави для сплати податку на прибуток і наявні всі законні підстави для бюджетного відшкодування ПДВ, а тому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.03.2020 № , № , № .

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень стали висновки, що викладені в акті від 13.02.2020 №210/05-99-05-12-23419138 про результати планової виїзної документальної перевірки ПМП «ЛОЦМАН» з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2019, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.09.2019.

Актом перевірки встановлено, що позивачем порушено: 1) пункти 44.1 та 44.2 статті 44 розділу II, підпункт 134.1.1 пункт 134.1 статті 134 розділу III Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, абзаців п`ятого і одинадцятого статті 1, частин першої, другої і п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV зі змінами та доповненнями, положення п.3 розд.ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за 336/22868, пп. 5 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, п.8 та п.9 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044 та п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, ПМП «Лоцмен» занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток всього на суму 38668341,00 грн., в тому числі за 2018 у сумі 7707980,00 грн. та три квартали 2019 у сумі 30960361,00 грн. в результаті чого занижено значення рядка 06 «Податок на прибуток» Декларації з податку на прибуток на загальну суму 6960301,00 грн., в тому числі за 2018 у сумі 1387436,00 грн. та три квартали 2019 у сумі 5572865,00 грн.; 2) пункти 44.1, 44.3 статті 44 розділу II, підпункт 14.1.181 пункт 14.1 статті 14 розділу І, пункти 198.1, 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, що призвело до завищення суми податкового кредиту по операціям з ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» (), ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» (), ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» (), ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» (), ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» (), ТОВ «С.К.С» (), ТОВ «ДАП ВЕСТ» () на загальну суму 7818669,00 грн., в тому числі за червень 2018 на суму 340864,00 грн., за липень 2018 на суму 200724,00 грн., за вересень 2018 на суму 1000008,00 грн., за жовтень 2018 на суму 2499196,00 грн., за лютий 2019 на суму 1964774,00 грн., за березень 2019 на суму 85000,00 грн., за червень 2019 на суму 1610750,00 грн., за вересень 2019 на суму 117353,00 грн., заниження суми податку на додану вартість до сплати на загальну 5257698,00 грн. в тому числі за січень 2019 на суму 1432862,00 грн., за лютий 2019 на суму 1119520,00 грн., за березень 2019 на суму 727248,00 грн., за квітень 2019 на суму 1978068,00 грн. та зменшення суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 2560971,00 грн.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, відповідач зазначив на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представником позивача надана відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Обґрунтовуючи відповідь на відзив зазначає, про документальну обґрунтованість позовних вимог та підтвердження господарських операції первинними бухгалтерськими документами.

Відповідачем подано заперечення проти висновку судово-економічної експертизи №17712 від 13.09.2021, оскільки, правові наслідки у вигляді права на податковий кредит з ПДВ можуть мати реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, які фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, експертом не досліджено фактичне (реальне) здійснення операцій; не враховано обрив ланцюга постачання ТМЦ та введення в товарний обіг товарно-матеріальних цінностей невідомого (не встановленого) походження; проігноровано відсутність документального підтвердження отриманих доходів від понесених витрат на «придбання» ТМЦ від ряду контрагентів; операції з «придбання» ТМЦ задекларовано з метою мінімізації сплати сум ПДВ до бюджету.

Зазначає, що операції здійсненні ПМП «ЛОЦМЕН» не мали реального товарного характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості.

Наголошує, що експертом безпідставно не зроблено висновок, що взаємовідносини між ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ», ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ», ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД», ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ», ТОВ «Ю.А.», ТОВ «С.К.С», ТОВ «ДАП ВЕСТ» та віднесена сума податкового кредиту на підставі податкових накладних, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.200.1, ст. 200 Податкового кодексу України.

Відповідачем подано заперечення проти науково-правового висновку від 20.10.2020. В обґрунтування заперечень зазначає, що ч. 2 ст. 112 КАС України встановлено, що висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 113 КАС України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду, тому, висновок експерта у галузі права не є доказом, а його прийняття та врахування судом є правом, а не обов`язком суду.

Зазначає, що висновок експерта у галузі права чомусь стосується питання застосування податкового законодавства України та в порушення ч. 1 ст. 112 КАС України жодним чином не відображає проблематику аналогії закону чи аналогії права, змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Отже, питання, висвітлені у п. 1, п. 2 ч.1 ст. 112 КАС України під час розгляді даної справи не входять до предмету доказування, тому, просить відхилити та визнати недопустимим доказом науково-правовий висновок від 20.10.2020.

Представником позивача подано відповідь на заперечення щодо результатів судово-економічної експертизи №17712 від 13.09.2021, в якій зазначає, що відповідно до п 2.2. Наказу від 08.10.1998 №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» на експерта покладаються такі обов`язки: особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз`яснити його.

Згідно ст. 111 КАС України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, за клопотанням учасника справи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, яка доручається іншому експерту (експертам).

Наголошує, що в запереченнях відповідача не зазначено щодо визнання висновку експерта №17712 від 13.09.2021 неповним, неясним, необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Представником позивача подано відповідь на заперечення проти науково-правового висновку від 20.10.2020, в якій зазначає, що наукове дослідження це процес дослідження певного об`єкта (предмета або явища) за допомогою наукових методів, що має на меті встановлення закономірностей його виникнення, розвитку і перетворення в інтересах раціонального використання у практичній діяльності людей.

Відповідно до ст.113 КАС України суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань, тому просить врахувати під час розгляду справи науково-правовий висновок від 20.10.2020.

Представником відповідача подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що відносно головного бухгалтера та директора прийняті постанови Краматорським міським судом Донецької області, відповідно до яких головного бухгалтера та директора притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Наголошує, що вчинення зазначених адміністративних правопорушень, свідчать також про порушення податкового законодавства у зв`язку з чим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача подано заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких зазначає, що додаткові пояснення надані відповідачем після закриття підготовчого засідання, тому в силу вимог ч.4 ст.180 КАС України залишаються без розгляду. Разом з тим зазначає, що в постановах Краматорського міського суду Донецької області поєднано закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Враховуючи зазначене, просить суд залишити без розгляду подані додаткові пояснення.

В судових засіданнях представники сторін надали пояснення, коментарі та обґрунтування по суті вимог і заперечень.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач - Приватне мале підприємство «ЛОЦМЕН» () пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації 29.05.1995 №0001224, є юридичною особою та з 22.07.1997 є платником податку на додану вартість, в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів та у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Відповідачем проведена виїзна документальна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2019, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.09.2019.

За результатами перевірки складено акт від 13.02.2020 №210/05-99-05-12-23419138.

Актом перевірки від 13.02.2020 №210/05-99-05-12-23419138 встановлено порушення:

1) пунктів 44.1 та 44.2 статті 44 розділу II, підпункт 134.1.1 пункт 134.1 статті 134 розділу III Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, абзаців п`ятого і одинадцятого статті 1, частин першої, другої і п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV зі змінами та доповненнями, положення п.3 розд.ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за 336/22868, пп. 5 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306, п. 8 та п. 9 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044 та п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, занижено податок на прибуток на загальну суму 6960301,00 грн., в тому числі за 2018 у сумі 1387436,00 грн. та три квартали 2019 у сумі 5572865 грн.;

2) пунктів 44.1, 44.3 статті 44 розділу II, підпункт 14.1.181 пункт 14.1 статті 14 розділу І, пункти 198.1, 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, занижено суми податку на додану вартість до сплати на загальну суму 5257698,00 грн., в тому числі: за січень 2019 на суму 1432862,00 грн., за лютий 2019 на суму 1119520,00 грн., за березень 2019 на суму 727248,00 грн., за квітень 2019 на суму 1978068,00 грн. та зменшено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 2560971,00 грн.

На підставі акта перевірки від 13.02.2020 №210/05-99-05-12-23419138 Головним управлінням ДПС у Донецькій області 24.03.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення: № про сплату податку на прибуток у сумі 10440451,74 грн.; № про сплату податку на додану вартість у сумі 7886547,00 грн.; № про визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податку на додану вартість у сумі 2560971,00 грн.

Спірним питанням у справі, є правомірність прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 №, №, №.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна планова перевірка здійснювалась на підстав ст. 77 ПК України, якою передбачений порядок проведення документальних планових перевірок.

Підстави проведення документальної планової виїзної перевірки позивачем не оскаржуються.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV.

Згідно абзацу 3 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 1.1 розділу 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88 (далі - Положення №88), передбачено, що положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Згідно пунктом 1.2 розділу 1 Положення №88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 розділу 2 Положення №88 встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.2 розділу 2 Положення №88 передбачено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення:

- занижено значення рядка 06 «Податок на прибуток» Декларації з податку на прибуток на загальну суму 6960301,00 грн.;

- завищено суми податкового кредиту по операціям з ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ», ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ», ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД», ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ», ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО», ТОВ «С.К.С», ТОВ «ДАП ВЕСТ» на загальну суму 7818669,00 грн.;

- занижено суми податку на додану вартість до сплати на загальну 5257698,00 грн.;

- зменшено суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 2560971,00 грн.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено висновки акта перевірки, з висновком судово-економічної експертизи, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентами з урахуванням умов спірних правовідносин.

Судом на підставі первинних документів встановлено, по взаємовідносинам з:

1) ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» ().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» як Постачальником укладено договір поставки від 04.05.2018 № 0405/18.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у встановлений Договором термін товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, товаром, що поставляються за Договором, є сільськогосподарська продукція (далі по тексту - «Товар»), яка визначається Сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору. Асортимент, кількість, вимоги до якості Товару визначається Сторонами у Специфікаціях.

Поставка Товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії та строк поставки партії Товару вказується у відповідній Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору. Під партією Товару Сторони розуміють будь-яку кількість Товару однорідної за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом (пункт 3.1 Договору).

Поставка Товару за Договором здійснюється на умовах та в місце призначення, що вказані у відповідній Специфікації (пункт 3.2. Договору).

Відповідно до специфікації №1 від 04.05.2018 до договору поставки від 04.05.2018 № 0405/18, базис поставки СРТ-Миколаївський морський торговельний порт, ТОВ «МСП Ніка-тера» (згідно Інкотермс 2010).

Згідно наявних актів прийому передачі товару:

- №1 від 01.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 105,9т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 554450,04 грн., ПДВ 92408,34 грн.;

- №2 від 02.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 124,1т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 649737,96 грн., ПДВ 108289,66 грн.;

- №3 від 03.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 108,18т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 566387,21 грн., ПДВ 94397,87 грн.;

- №4 від 04.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 121,85т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 637957,86 грн., ПДВ 106326,31 грн.;

- №5 від 16.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 47т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 246073,2 грн., ПДВ 41012,2 грн.;

- №6 від 16.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 38,25т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 200261,7 грн., ПДВ 33376,95 грн.;

- №7 від 19.06.2018, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу, в кількості 75,38т за ціною без ПДВ 4363,00 грн., на загальну суму 394659,53 грн., ПДВ 65776,59 грн.

На виконання умов договору від 04.05.2018 №0405/18, складено видаткові накладні: №2 від 01.06.2018 на загальну суму 554450,04 грн., №3 від 02.06.2018 на загальну суму 649737,96 грн., №25 від 03.06.2018 на загальну суму 566387,21 грн., №24 від 04.06.2018 на загальну суму 637957,86 грн., №4 від 16.06.2018 на загальну суму 246073,20 грн., №8 від 16.06.2018 на загальну суму 200261,70 грн., №9 від 19.06.2018 на загальну суму 394659,53 грн.

ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №15 від 01.06.2018 на загальну суму 554450,04 грн., №16 від 02.06.2018 на загальну суму 649737,96 грн., №17 від 03.06.2018 на загальну суму 566387,21 грн., №18 від 04.06.2018 на загальну суму 637957,86 грн., №20 від 16.06.2018 на загальну суму 246073,20 грн., №22 від 16.06.2018 на загальну суму 200261,70 грн., №23 від 19.06.2018 на загальну суму 394659,53 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 281 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Розрахунки між ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» та ПМП «ЛОЦМЕН» у червні 2018 року не проводились.

Станом на 30.06.2018 відповідно наданого акта звіряння взаємних розрахунків (між підприємствами ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ») рахується кредиторська заборгованість у розмірі 3249527,50 грн.

Розрахунки між ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» та ПМП «ЛОЦМЕН» проводились у серпні-вересні 2018 року відповідно платіжних доручень: №9364 від 14.08.2018 на суму 324952,75 грн., №10901 від 18.09.2018 на суму 2817509,08 грн.

Транспортування товару здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних: №325 від 01.06.2018, №326 від 01.06.2018, №327 від 01.06.2018, №328 від 01.06.2018, №329 від 02.06.2018, №330 від 02.06.2018, №331 від 02.06.2018, №332 від 02.06.2018, №333 від 02.06.2018, №334 від 03.06.2018, №335 від 03.06.2018, №336 від 03.06.2018, №337 від 03.06.2018, №338 від 04.06.2018, №339 від 04.06.2018, №340 від 04.06.2018, №341 від 04.06.2018, №342 від 04.06.2018, №351 від 16.06.2018, №352 від 16.06.2018, №353 від 16.06.2018, №354 від 16.06.2018, №376 від 19.06.2018, №380 від 19.06.2018, №381 від 19.06.2018.

Станом на 12.10.2018 відповідно наданого акта звіряння взаємних розрахунків №3770 від 12.10.2018 (між підприємствами ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ») рахується кредиторська заборгованість у розмірі 107065,67 грн.

Придбана продукція передана комісіонеру ТОВ «ХАРВЕСТ ІНВЕСТ» () за договором комісії №0405/18-1 К від 04.05.2018 та актами приймання передачі №1 від 01.06.2018, №2 від 02.06.2018, №3 від 03.06.2018, №4 від 04.06.2018, №5 від 16.06.2018, №6 від 16.06.2018, №7 від 19.06.2018 для подальшої реалізації на експорт. (відповідно контракту №DL310518-1 від 31.05.2018 та ВМД).

Розрахунки за отриманий товар між ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «ХАРВЕСТ ІНВЕСТ», проводились у безготівковій формі відповідно платіжного доручення №36 від 17.09.2018.

Станом на 12.10.2018 відповідно акта звіряння взаємних розрахунків №3772 від 12.10.2018 заборгованість між ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «ХАРВЕСТ ІНВЕСТ» відсутня.

По бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання кукурудзи у ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» відображено наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції з передачі ТМЦ на комісію наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 283 «Товари на комісії» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 90 «Собівартість реалізації» Кт рах. 283 «Товари на комісії».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дт рах. 79 «Фінансовий результат» Кт рах. 90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

2) ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» ().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» як Постачальником укладено договір поставки від 01.09.2018 № 01/09-18.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця олію соняшникову (сиру, нерафіновану. першого ґатунку, суміш пресової та екстракційної) (надалі - «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Товару, а також строк поставки партії Товару, що є предметом цього Договору, визначаються у Додатках до цього договору.

Вартість одиниці Товару та вартість партії Товару визначається у додатках до цього Договору (пункт 2.2 Договору).

Під Додатками до цього договору маються на увазі додаткові згоди, специфікації, акти приймання-передачі, узгоджені Постачальником, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником. Всі Додатки до даного Договору становлять невід`ємну частину Договору (пункт 2.4. Договору).

Відповідно до специфікації №1 від 01.09.2018 до договору поставки від 01.09.2018 №01/09-18, базис поставки Термінал TOB «ЕВЕРІ» (м. Миколаїв, вул. Громадянська. 117. Україна) (згідно з ІНКОТЕРМС 2010 з урахуванням особливостей Основного договору та внутрішньодержавним характером Основного договору).

Згідно наявних актів прийому передачі товару до договору поставки №01/09-18 та специфікації №1 від 01.09.2018:

- №1 від 01.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 26,3т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 599640,00 грн., ПДВ 99940,00 грн.;

- №2 від 01.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 25,7т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 585960,00 грн., ПДВ 97660,00 грн.;

- №3 від 02.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 26,2т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 597360,00 грн., ПДВ 99560,00 грн.;

- №4 від 02.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 26,2т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 597360,00 грн., ПДВ 99560,00 грн.;

- №5 від 03.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 21,98т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 501144,00 грн., ПДВ 83524,00 грн.;

- №6 від 03.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 25,3т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 576840,00 грн., ПДВ 96140,00 грн.;

- №7 від 04.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 26,3т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 599640,00 грн., ПДВ 99940,00 грн.;

- №8 від 04.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 26,3т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 599640,00 грн., ПДВ 99940,00 грн.;

- №9 від 05.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 23,58т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 537624,00 грн., ПДВ 89604,00 грн.;

- №10 від 05.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 13,2т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 300960,00 грн., ПДВ 50160 грн.;

- №11 від 05.09.2018, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, в кількості 22,1т за ціною без ПДВ 19000,00 грн., на загальну суму 503880,00 грн., ПДВ 83980,00 грн.

Виписано видаткові накладні: №136 від 01.09.2018 на загальну суму 599640,00 грн., №137 від 01.09.2018 на загальну суму 585960,00 грн., №138 від 02.09.2018 на загальну суму 597360,00 грн., №139 від 02.09.2018 на загальну суму 597360,00 грн., №140 від 03.09.2018 на загальну суму 501144,00 грн., №141 від 03.09.2018 на загальну суму 576840,00 грн., №142 від 04.09.2018 на загальну суму 599640,00 грн., №143 від 04.09.2018 на загальну суму 599640,00 грн., №144 від 05.09.2018 на загальну суму 537624,00 грн., №145 від 05.09.2018 на загальну суму 300960,00 грн., №146 від 05.09.2018 на загальну суму 503880,00 грн.

ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №7 від 01.09.2018 на загальну суму 599640,00 грн., №8 від 01.09.2018 на загальну суму 585960,00 грн., №9 від 02.09.2018 на загальну суму 597360,00 грн., №10 від 02.09.2018 на загальну суму 597360,00 грн., №1 від 03.09.2018 на загальну суму 576840,00 грн., №11 від 03.09.2018 на загальну суму 501144,00 грн., №2 від 04.09.2018 на загальну суму 599640,00 грн., №3 від 04.09.2018 на загальну суму 599640,00 грн., №4 від 05.09.2018 на загальну суму 503880,00 грн., №5 від 05.09.2018 на загальну суму 537624,00 грн., №6 від 05.09.2018 на загальну суму 300960,00 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 281 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Розрахунки між ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» та ПМП «ЛОЦМЕН» у вересні 2018 року не проводились.

Станом на 30.09.2018 відповідно акта звіряння взаємних розрахунків (між підприємствами ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ») рахується кредиторська заборгованість у розмірі 10350049,58 грн.

Придбана ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» продукція передана комісіонеру ПП «Н.В. ПЛЮС» () за договором комісії №3008/18-1К від 30.08.2018 та актами приймання передачі: №1 від 01.09.2018, №2 від 01.09.2018, №3 від 02.09.2018, №4 від 02.09.2018, №5 від 03.09.2018, №6 від 03.09.2018, №7 від 04.09.2018, №8 від 04.09.2018, №9 від 05.09.2018, №10 від 05.09.2018, №11 від 05.09.2018 для подальшої реалізації на експорт (відповідно контракту №0694/18 від 03.09.2018 та ВМД).

Транспортування товару здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних: №00812 від 01.09.2018, №00813 від 01.09.2018, №00814 від 02.09.2018, №00815 від 02.09.2018, №00821 від 03.09.2018, №00822 від 03.09.2018, №00828 від 04.09.2018, №00829 від 04.09.2018, №00831 від 05.09.2018, №00832 від 05.09.2018, №00833 від 05.09.2018.

Відповідно акта звіряння взаємних розрахунків заборгованість ПМП «ЛОЦМЕН» перед ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» відсутня.

По бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання олії соняшникової у ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» відображено наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції з передачі ТМЦ на комісію наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 283 «Товари на комісії» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 90 «Собівартість реалізації» Кт рах. 283 «Товари на комісії».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дтрах. 79 «Фінансовий результат» Кт рах. 90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

3) ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» ().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» як Продавцем укладено договір поставки від 17.10.2018 № 17/10-18.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію - Пшеницю українського походження, врожаю 2018 року (надалі - Товар), а Покупець прийняти у власність та сплачувати Продавцю загальну вартість Товару.

Пунктом 1.2. Договору встановлена, Специфікація товару: - вологість макс. 14%; - сміттєва домішка макс. до 2%; - протеїн 12,5%.

По іншим показникам якості Товар повинен відповідати вимогам діючого ДСТУ (пункт 1.3 Договору).

Згідно акта прийому передачі товару №1 від 29.10.2018 до договору поставки №17/10-18 від 17.10.2018 покупець прийняв пшеницю українського походження, врожаю 2018 року, в кількості 2292,84т, який знаходиться на зерновому складі за адресою: ТОВ «Бериславський зерновий термінал», м. Берислав. вул. 1 Травня, 300, на картці продавця та повинен бути переоформлений на картку покупця строком в 30 календарних днів. Право власності на товари переходить від продавця покупцю датою підписання даного акта прийому-передачі товару.

ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну на виконання умов договору від 17.10.2018 №17/10-18, укладеного із ПМП «ЛОЦМЕН» та надано видаткову накладну №39 від 29.10.2018 на загальну суму 14995173,60 грн.

Сума податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 28 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 64 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Розрахунки між ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» та ПМП «ЛОЦМЕН» проводились у безготівковій формі, відповідно наступних платіжних доручень: №11945 від 09.10.2018 на суму 2700000,00 грн., №12071 від 10.10.2018 на суму 1200000,00 грн., №12072 від 10.10.2018 на суму 1200000,00 грн., №12085 від 11.10.2018 на суму 1600000,00 грн., №12215 від 15.10.2018 на суму 499000,00 грн., №12294 від 17.10.2018 на суму 499000,00 грн., №12358 від 18.10.2018 на суму 501000,00 грн., №12533 від 22.10.2018 на суму 3000000,00 грн., №12588 від 23.10.2018 на суму 3200000,00 грн., №12645 від 24.10.2018 на суму 5800000,00 грн., №12646 від 24.10.2018 на суму 6400000,00 грн., №12729 від 25.10.2018 на суму 347115,45 грн., №13868 від 29.10.2018 на суму 130000,00 грн., №12869 від 29.10.2018 на суму 681884,55 грн., №12903 від 30.10.2018 на суму 815000,00 грн., №12988 від 31.10.2018 на суму 447950,00 грн.

Станом на 31.10.2018 згідно акта перевірки (між підприємствами ПМП «ЛОЦМЕН» та ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД) рахується кредиторська заборгованість у розмірі 14995173,60 грн.

Придбана ПМП «ЛОЦМЕН» пшениця у ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» у жовтні 2018 року в подальшому була реалізована на експорт згідно договору комісії від 19.10.2018 №19/10-К, укладеного з комісіонером ТОВ «УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ» ().

У бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання пшениці у ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» відображено наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції з передачі ТМЦ на комісію наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 283 «Товари на комісії» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.90 «Собівартість реалізації» Кт рах.283 «Товари на комісії».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дт рах.79 «Фінансовий результат» Кт рах.90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

4) ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» ().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» як Постачальником укладено договір поставки від 30.05.2019 №П-10/30.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Покупцеві: олію соняшникову нерафіновану українського походження (далі - Товар). Товар поставляється окремими Партіями, які визначаються в Додатках до цього Договору. Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити кожну Партію товару.

Відповідно п.1.2 Договору, найменування, одиниці виміру, кількість Товару, його часткове та ціна Товару, що формує відповідну Партію товару визначаються у Додатках до цього Договору (далі - Додатки). Додатки підписуються уповноваженими представниками Сторін і скріплюються їхніми печатками та є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно додатку №1 від 30.05.2019 до договору поставки №П-10/30 від 30.05.2019 Постачальник продає, а Покупець купує товар: олію соняшникову нерафіновану, українського походження в загальній кількість товару: 420т +/- 10% за ціною за 1т 22740,00 грн., в т.ч. ПДВ 3790,00 грн. Загальна вартість партії товару: 9550800,00 грн., в т.ч. ПДВ 1591800,00 грн. Умови поставки: EXW Україна, Миколаївська обл., Березанський р-н, смт.Березанка, вул. Новосельська, б.68, згідно Інкотермс 2010.

Згідно актів прийому-передачі товару до договору поставки від 30.05.2019 №П-10/30:

- №1 від 05.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану українського походження в кількості 77т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 1750980,00 грн., ПДВ 291830,00 грн.;

- №2 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 79т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 1796460,00 грн., ПДВ 299410,00 грн.;

- №3 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 41т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 932340,00 грн., ПДВ 155390,00 грн.;

- №4 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 46т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 1046040,00 грн., ПДВ 174340,00 грн.;

- №5 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 45т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 1023300,00 грн., ПДВ 170550,00 грн.;

- №6 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 44т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 1000560,00 грн., ПДВ 166760,00 грн.;

- №7 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 43т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 977820,00 грн., ПДВ 162970,00 грн.;

- №8 від 17.06.2019, постачальник передав, а покупець прийняв олію соняшникову нерафіновану, українського походження в кількості 50т за ціною без ПДВ 18950,00 грн., на загальну суму 1137000,00 грн., ПДВ 189500,00 грн.

ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні: №13 від 05.06.2019 на загальну суму 1750980,00 грн., №14 від 17.06.2019 на загальну суму 1796460,00 грн., №29 від 17.06.2019 на загальну суму 932340,00 грн., №31 від 17.06.2019 на загальну суму 1046040,00 грн., №32 від 17.06.2019 на загальну суму 1023300,00 грн., №33 від 17.06.2019 на загальну суму 1000560,00 грн., №34 від 17.06.2019 на загальну суму 977820,00 грн., №35 від 17.06.2019 на загальну суму 1137000,00 грн. та на виконання умов договору від 30.05.2019 №П-10/30, надано видаткові накладні: №По0001219 від 05.06.2019, №По0002342 від 17.06.2019, №По0002343 від 17.06.2019, №По0002346 від 17.06.2019, №По0002347 від 17.06.2019, №По0002344 від 17.06.2019, №По0002345 від 17.06.2019, №По0002348 від 17.06.2019.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 281 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Розрахунки між ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» та ПМП «ЛОЦМЕН» у червні 2019 року не проводились.

Олія соняшникова, придбана у ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» у червні 2019 року в подальшому була реалізована на експорт згідно договору комісії від 30.05.2019 №К-10/30, укладеного з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТОРГАГРО» ().

Згідно актів:

- №1 від 05.06.2019, комітент передав, а комісіонер прийняв товар - олію соняшникову нерафіновану, українського походження, у кількості 77т, наливом. Місце передачі товару: Україна, Миколаївська обл., Березанський р-н, смт. Березанка, вул. Новосельська, б.68;

- №2 від 17.06.2019, комітент передав, а комісіонер прийняв товар - олію соняшникову нерафіновану, українського походження, у кількості 348т, наливом. Місце передачі товару: Україна, Миколаївська обл., Березанський р-н, смт. Березанка, вул. Новосельська, б.68.

ПМП «ЛОЦМЕН» надано контракт №SFOC-02 від 30.05.2019, згідно якого Продавець ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТОРГАГРО», Україна, а Покупець SUNOILTRADELTD (Великобританія). Товар - нерафінована соняшникова олія врожаю 2018 року, походження Україна, кількість 400 метричних тонн +-10% в опціоні продавця, ціна 19265,00 грн. за 1 метричну тонну, сума контракту 7706000,00 грн. +-10%, базис поставки ГП МТП «Черноморск», м. Чорноморськ, Україна, згідно Інкотермс 2010.

Відвантаження товару на експорт здійснено згідно ВМД:

- №UA500100/2019/006106 від 19.07.2019, товар олія соняшникова нерафінована, врожаю 2018 року, згідно ДСТУ 4492:2017 наливом (виробник ТОВ «ЛІЛІЯ -ТИГРІ»), вага 284550, загальна сума за рахунком 54881855,75 грн., умови поставки порт Чорноморськ;

- №UA500100/2019/006105 від 19.07.2019, товар олія соняшникова нерафінована, врожаю 2018 року, згідно ДСТУ 4492:2017 наливом (виробник ТОВ «ЛІЛІЯ -ТИГРІ»), вага 140300, загальна сума за рахунком 2702879,50 грн., умови поставки порт Чорноморськ.

ПМП «ЛОЦМЕН» надано звіти комісіонера про виконання робіт до договору комісії від 30.05.2019 №К-10/30:

- №1 від 19.07.2019, згідно якого ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТОРГАГРО» (Комісіонер) здійснив продаж товару - олія соняшникова нерафінована, врожаю 2018 року, згідно ДСТУ 4492:2017 наливом на експорт в кількості 140,300т, що підтверджується ВМД №UA500100/2019/006105;

- №2 від 19.07.2019, згідно якого ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТОРГАГРО» (Комісіонер) здійснив продаж товару - олія соняшникова нерафінована, врожаю 2018 року, згідно ДСТУ 4492:2017 наливом на експорт в кількості 284,550т, що підтверджується ВМД №UA500100/2019/006106.

У бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання олії соняшникової у ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» відображено наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції з передачі ТМЦ на комісію наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 283 «Товари на комісії» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 90 «Собівартість реалізації» Кт рах. 283 «Товари на комісії».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дт рах. 79 «Фінансовий результат» Кт рах. 90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

5. ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» ().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» як Постачальником укладено договір поставки напоїв від 01.01.2015 №ДК-02/15.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник зобов`язується постачати Покупцю напої («товар») партіями відповідно до замовлень останнього, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. Постачальник надає Покупцеві право дистрибуції товарів наступної (їх) категорії (ій): алкогольні та слабоалкогольні напої підторговими марками, зазначеними у Специфікації (Додаток 1) на адміністративній території Донецької області (далі «Територія»).

У будь-якому випадку Постачальник залишає за собою право постачати Товар безпосередньо великим роздрібним/оптовим клієнтам, що знаходяться на зазначеній Території.

Відповідно п.2.2 Договору, найменування, асортимент, кількість і ціна товару визначаються за домовленістю сторін і вказуються в Специфікації (Додаток 1) та/або накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору від 01.01.2015 №ДК-02/15, складено видаткові накладні: №1ЮАлВ011773 від 11.09.2019, №1ЮАлВ011770 від 11.09.2019, №1ЮАлВ011979 від 18.09.2019, №1ЮАлВ011980 від 18.09.2019, №1ЮАлЦ001681 від 19.09.2019, №1ЮАлВ011978 від 18.09.2019, №1ЮАлВ011958 від 18.09.2019, №1ЮАлВ012116 від 20.09.2019 та податкові накладні: №750 від 11.09.2019 на загальну суму 13420,20 грн., №779 від 11.09.2019 на загальну суму 79234,08 грн., №1758 від 18.09.2019 на загальну суму 22768,80 грн., №1846 від 18.09.2019 на загальну суму 38458,32 грн., №1759 від 19.09.2019 на загальну суму 94117,20 грн., №1845 від 18.09.2019 на загальну суму 132599,64 грн., №1844 від 18.09.2019 на загальну суму 109140,00 грн., №1760 від 20.09.2019 на загальну суму 216618,00 грн.

ПМП «ЛОЦМЕН» подано розрахунки коригування сум ПДВ (Д1) від 21.10.2019 №, сума коригування «- «32,10» грн., від 20.12.2019 №, сума коригування «- «341,00» грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 28 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 64 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Транспортування товару здійснювалось на підставі товарно-транспортних накладних: №1ЮАлВ011770 від 11.09.2019, №1ЮАлВ011773 від 11.09.2019, №1ЮАлВ011979 від 18.09.2019, №1ЮАлВ011980 від 18.09.2019, №1ЮАлВ011978 від 18.09.2019, №1ЮАлВ011958 від 18.09.2019, №1ЮАлВ012116 від 20.09.2019.

Розрахунки між ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» та ПМП «ЛОЦМЕН» проводились у безготівковій формі, відповідно наступних платіжних доручень: №1ЮАлЦ06382 від 05.09.2019 на суму 255000,00 грн., №1ЮАлЦ06761 від 19.09.2019 на суму 13420,20 грн., №1ЮАлЦ06968 26.09.2019 на суму 650000,00 грн.

Станом на 30.09.2019 відповідно акта звіряння взаємних розрахунків (між підприємствами ПМП «ЛОЦМЕН» та ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО») рахується дебіторська заборгованість у розмірі 687257,92 грн.

У бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання алкогольних виробів у ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» відображено наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 90 «Собівартість реалізації» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дт рах. 79 «Фінансовий результат» Кт рах. 90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

6) ТОВ «С.К.С» ().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ТОВ «С.К.С» як Постачальником укладено договір поставки від 15.10.2018 № 15/10/2018Л.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити Товар на умовах, що передбачені цим Договором.

Відповідно п.1.2 Договору, кількість, асортимент, ціна Товару, терміни передачі й оплати Товару, місце постачання Товару визначаються Додатками до даного Договору, які є невід`ємними його частинами.

Пунктом 1.3 Договору, передбачено, що Товар, що є предметом даного Договору, належить Постачальнику на праві власності, не знаходиться під арештом, у заставі, не виступає в якості гарантії по договірним зобов`язанням з третіми особами, а також не є предметом позову третіх осіб.

Згідно додатку №2 від 20.02.2019 до договору поставки №15/10/2018Л від 15.10.2018 Постачальник продає, а Покупець купує товар: олію соняшникову нерафіновану, українського походження в загальній кількість товару: 420т +/- 10% за ціною за 1т 22740,00 грн., в т.ч. ПДВ 3790,00 грн. Загальна вартість партії товару: 9550800,00 грн., в т.ч. ПДВ 1591800,00 грн. Умови поставки: EXW Україна, Миколаївська обл., Березанський р-н, смт.Березанка, вул. Новосельська, б.68, згідно Інкотермс 2010.

До договору поставки №15/10/2018Л від 15.10.2018 наявний додаток №2 від 20.02.2019, згідно якого: товар кукурудза 3 класу, українського походження, врожаю 2018 року в кількості 2300т (+-10%) за ціною за 1т 5160,00 грн. на загальну вартість 11868000,00 грн. на умовах поставки: СРТ Одеса-порт, ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ», м.Одеса, Митна площа,1 та додаткова угода №1 від 16.03.2019 з якої вбачається, що сторони дійшли згоди зменшити ціну за 1т товару на 72,00 грн., зміни п.2 додатку 2 «ціна за 1т товару складає 5088,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%», зміни п.3 додатку №2 «загальна вартість товару -11702400,00 грн.».

На виконання умов договору від 15.10.2018 № 15/10/2018, складено видаткові накладні: №1109378 від 22.02.2019 на загальну суму 2367588,60 грн., №1109376 від 20.02.2019 на загальну суму 2538147,20 грн., №1109377 від 21.02.2019 на загальну суму 7049726,20 грн.

ТОВ «С.К.С» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні: №1109378 від 22.02.2019 на загальну суму 2367588,60 грн., №1109376 від 20.02.2019 на загальну суму 2538147,20 грн., №1109377 від 21.02.2019 на загальну суму 7049726,20 грн.

ПМП «ЛОЦМЕН» подано розрахунок коригування сум ПДВ (Д1) від 19.04.2019 №, сума коригування «- «27803,40» грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 28 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 64 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Придбана у ТОВ «С.К.С» кукурудза була передана комісіонеру ТОВ «ВІНАГРО-ФУД» () за договором комісії №Л/18-1510 від 15.10.2018.

Згідно наявних актів прийому передачі товару до договору поставки від 15.10.2018 № 15/10/2018Л:

- №2-1 від 20.02.2019, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу в кількості 491,889т;

- №2-2 від 21.02.2019, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу в кількості 1366,226т;

- №2-3 від 22.02.2019, постачальник передав, а покупець прийняв кукурудзу 3 класу в кількості 458,835т.

Місце передачі СРТ Одеса-порт, ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ», м.Одеса,Митна площа 1.

Звіт комісіонера від 28.03.2019 до договору комісії від 15.10.18 №л/18-1510:

- комісіонер, у порядку виконання доручення комітента прийняло у лютому 2019 року на комісію с/г продукцію кукурудзу 3 класу у кількості 2316,95т;

- комісіонер відповідно до вказівок комітента уклав контракти на продаж товару комітента з компанією BINBOROSp.z.o.o №V-B/200219СL від 20.02.2019, відповідно яких покупець придбав товар у кількості 2316,95т на загальну суму 377662,85 дол.США на наступних умовах СРТ Одеса-порт, ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ», відповідно до вказівок комітента;

- комітент відвантажив товар покупцю згідно ВМД ЕК10 ДРUA 500040/2019/002885 від 12.03.2019;

- заборгованість компанії BINBOROSp.z.o.o згідно контрактів складає 377662,85 дол.США;

- комісіонер перерахував 28.03.2019 комітенту на розрахунковий рахунок суму 9937047,91 грн.;

- комісійна винагорода комісіонеру становить 57923,75 грн., ПДВ 9653,96 грн.

У бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання кукурудзи у ТОВ «С.К.С» відображено бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції з передачі ТМЦ на комісію наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 283 «Товари на комісії» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 90 «Собівартість реалізації» Кт рах. 283 «Товари на комісії».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дт рах. 79 «Фінансовий результат» Кт рах. 90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

7) ТОВ «ДАП ВЕСТ»().

Між ПМП «ЛОЦМЕН» як Покупцем та ТОВ «ДАП ВЕСТ» як Постачальником укладено договір поставки від 31.01.2019 № 3101/19.

Відповідно до п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність покупця олію соняшникову в пляшках, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Товару, а також строк поставки партії Товару, що є предметом усього Договору, визначаються у Додатках до цього договору.

Вартість одиниці товару та вартість партії Товару визначається у Додатках до цього Договору (пункт 2.2 Договору).

Під Додатками до цього договору маються на увазі додаткові згоди, специфікації, акти приймання-передачі, узгоджені Постачальником, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником (пункт 2.4. Договору).

На виконання договору складено видаткові накладні: №5 від 18.02.2019 на загальну суму 255000,00 грн., №6 від 18.02.2019 на загальну суму 255000,00 грн.

ТОВ «ДАП ВЕСТ» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №14 від 18.02.2019 на загальну суму 255000,00 грн., №15 від 18.02.2019 на загальну суму 255000,00 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ПМП «ЛОЦМЕН» до складу податкового кредиту.

Вищенаведені операції відображено ПМП «ЛОЦМЕН» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Придбання: Дт 281 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Проведення розрахунків: по Дебету рахунка 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Кредиту рахунка 311 «Поточний рахунок в національній валюті».

Транспортування товару здійснювалось на підставі товарно-транспортної накладної №8876 від 18.02.2019.

У бухгалтерському обліку підприємства операції з придбання олії соняшникової у ТОВ «ДАП ВЕСТ» відображено наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах.281 «Товари на складі» Кт рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», Дт рах.644 «Податковий кредит» Кт рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Операції з передачі ТМЦ на комісію наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 283 «Товари на комісії» Кт рах. 281 «Товари на складі».

Операції списання витрат на придбання ТМЦ наступними бухгалтерськими проводками: Дт рах. 90 «Собівартість реалізації» Кт рах. 283 «Товари на комісії».

Операції списання витрат на фінансовий результат підприємства: Дт рах. 79 «Фінансовий результат» Кт рах. 90 «Собівартість реалізації».

Здійснення оплати: Дт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті», Дт 644 «Податковий кредит» 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об`єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов`язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з приписами статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Статтею 201 визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1).

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10.).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Водночас, відповідно до приписів статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної (п. 192.1.1.).

З правового аналізу зазначених вище норм можливо зробити висновок, що платник податків має право на коригування податкової накладної не лише за кількісними показниками, а й у випадку допущення помилок при складанні податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015р. № 1307 затверджений Порядок заповнення податкової накладної.

Пунктом 21 зазначеного Порядку у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Пунктом 22 передбачено, що у разі допущення помилки в реквізитах заголовної частини податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка не заважає ідентифікувати здійснену операцію, постачальник (продавець) на дату виявлення такої помилки складає розрахунок коригування до податкової накладної, у якому всі правильно заповнені реквізити податкової накладної повторюються, а реквізит, у якому допущено помилку, заповнюється без помилок.

Так, згідно абзацу 6 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

У відповідності до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно пп. 192.1.2 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Зменшення суми податкових зобов`язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд зазначає, що документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

З огляду на приписи статей 14, 44, 198, 201 ПК України господарські операції для визначення податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд звертає увагу на те, що, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податків-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та надання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

Так, законодавством України, зокрема Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину.

При цьому відповідно до законодавства кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Аналогічна правова позиція щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності платника податків міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №816/809/17.

Факт неподання контрагентом податкової звітності чи відсутності певної інформації в податковій звітності товариства, зокрема щодо наявності найманих працівників, основних засобів тощо сам по собі не може свідчити про відсутність факту здійснення ним господарської діяльності, а лише може бути підставою для висновку щодо допущення останнім порушення вимог законодавства при складанні податкової звітності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №817/1422/13-а, що враховується судом згідно з вимогами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформація з баз даних АІС «Податковий блок» та податкова інформація, що надана іншими контролюючими органами, щодо контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, є неприйнятною, оскільки не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі №816/166/15-а, від 27.03.2018 року в справі №816/809/17.

Суд зазначає, що встановивши за даними власних інформаційних систем факт «обриву» ланцюга постачання товарів, контролюючий орган не здійснив будь-яких дій, направлених на отримання документального підтвердження відповідних обставин.

Так, пунктом 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 ПК України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків та даних щодо неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, у тому числі між платником податку та неприбутковими організаціями, визначеними пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу.

Отже, висновки контролюючого органу щодо обсягу і якості операцій та розрахунків між платниками податків не можуть ґрунтуватися на припущеннях чи суб`єктивних думках посадових осіб, інформації АІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

Більше того, суд зазначає, що контролюючим органом в акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

При цьому, слід наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

Контролюючим органом не доведено факту ухилення контрагентами суб`єкта перевірки від оподаткування та існування змови чи узгодженості дій між позивачем та його контрагентами, що не свідчить про недобросовісність позивача у сфері податкових правовідносин та не доводить необґрунтованості його податкової вигоди за здійсненими господарськими операціями.

Спрямованість господарських операцій позивача на реальне настання правових наслідків підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства.

А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Таким чином, надані позивачем первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Щодо посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року у справі № 804/4940/14, зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Однак, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження неможливості залучення трудових ресурсів за цивільно-правовими угодами. При цьому, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності, як критерій правового статусу платника податків щодо формування витрат, які ним понесені.

Суд зазначає, що сама по собі відсутність у контрагентів транспортних засобів, нерухомого майна, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

При цьому, суд також враховує те, що відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених позивачем з його контрагентами. Виконання позивачем та його контрагентами зобов`язань за договорами підтверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до частин 1-2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року клопотання ПМП «ЛОЦМЕН» про призначення судово-економічної експертизи задоволено. Клопотання представника Головного управління ДПС у Донецькій області задоволено частково. Призначено у справі № 200/4239/20-а судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи правомірно сформований та документально підтверджений податковий кредит та валові витрати ПМП «ЛОЦМЕН» від контрагентів-постачальників:

- ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» () за червень 2018 року?

- ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» () за вересень 2018 року?

- ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» () за жовтень 2018 року?

- TОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» () за червень 2019 року?

- ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» () за вересень 2019 року?

- TОВ «С.К.С» () за лютий 2019 року?

- ТОВ «ДАП ВЕСТ» () за лютий 2019 року?.

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України ().

Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (згідно Указу Президента України №366/2020 від 28.08.2020 та Статуту затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3968/5 від 16.11.2020 назву установи змінено з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України на Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України) до матеріалів справи надано висновок експерта №17712 від 13.09.2021.

Згідно висновку експерта №17712 від 13.09.2021, по поставленому питанню, в межах компетенції судового експерта економіста, в обсязі представлених документів, порушення ПМП «Лоцмен», п.44.1, п.44.2 ст.44 розд. ІІ, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 розд. ІІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, абзаців п`ятого і одинадцятого статті 1, частин першої, другої і п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV зі змінами та доповненнями, положення п.3 розд.ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за 336/22868, пп. 5 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, п. 8 та п. 9 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044 та п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, в результаті включення до складу рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції» Звіту про фінансові результати (форма № 2) за перевірений період завищення суми витрат на придбання ТМЦ (пшениця, олія соняшникова, кукурудза, алкогольні вироби) від ТОВ «РЕНЕСАНСІНВЕСТ» (), ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» (), ПП «МАКСІМАЛ ВАНГАРД» (), ТОВ «МАСЛОЗАВОД ПІВДЕННА ОЛІЯ» (), ТОВ «Ю.А.» (), ТОВ «С.К.С» (), ТОВ «ДАП ВЕСТ» (), всього на загальну суму 38668341,00 грн., в тому числі за серпень 2018 року на суму 2707940,00 грн., за вересень 2018 року на суму 5000040,00 грн., за березень 2019 року на суму 9823868,00 грн., за липень 2019 року на суму 8053750,00 грн., за серпень 2019 року на суму 12495978,00 грн., за вересень 2019 року на суму 586765,00 грн. та завищення задекларованих ПМП «ЛОЦМЕН» показників Декларацій з ПДВ у рядку 10.1 колонці «Б» «підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» на загальну суму 7818669,00 грн., в тому числі: за червень 2018 року на суму 340864,00 грн., за липень 2018 року на суму 200724,00 грн., за вересень 2018 року на суму 1000008,00 грн., за жовтень 2018 року на суму 2499196,00 грн., за лютий 2019 року на суму 1964774,00 грн., за березень 2019 року на суму 85000,00 грн., за червень 2019 року на суму 1610750,00 грн., за вересень 2019 року на суму 117353,00 грн., саме на викладених в акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПМП «ЛОЦМЕН» №20/05-99-05-12-23419138 від 13.02.2020 підставах, не підтверджуються.

Відповідно до частин 1-2 статті 72 КАС України, суд враховує у якості доказу викладений висновок експерта №17712 від 13.09.2020 та бере його до уваги.

Разом з тим, суд не бере до уваги науково-правовий висновок від 20.10.2020, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 113 КАС України висновок експерта у галузі права не є доказом, а має лише допоміжний (консультативний) характер, який не є обов`язковим для суду.

Більш того, суд вважає, що наданий науково-правовий висновок не в галузі права і не відображає проблематику аналогії закону чи аналогії права, змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі, а дає висновок про правомірність формування податкового кредиту та валових витрат, що є неприпустимим для висновку експерта у галузі права.

Стосовно винесення Краматорським міським судом Донецької області постанов про притягнення головного бухгалтера та директора до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.163-4 КУпАП, суд зазначає, що притягнення головного бухгалтера та директора до адміністративної відповідальності підтверджує факт неналежного виконання обов`язків посадових осіб при веденні бухгалтерської документації (бухгалтерського обліку), проте, не спростовує реальність господарських операцій з контрагентами позивача, які встановлені під час розгляду справи та підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Більш того, в матеріалах справи відсутні вироки судів, які набрали законної сили та в яких встановлено факти неправомірності ведення господарської діяльності та порушення податкового законодавства.

Щодо інших доводів, які наведені сторонами, суд зазначає, що наведені доводи не спростовують встановлених обставин та наведених висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v.Turkey №48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria №30985/96).

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу «Інтерсплав проти України», вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 № , № , № підлягають задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приватним малим підприємством «ЛОЦМЕН» при подачі даного позову сплачено судовий у розмірі 21020,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №43483 від 31.03.2020 на суму 21020,00 грн. При подачі уточненої позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 6810,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №53061 від 21.12.2021 на суму 6810,00 грн.

При цьому, судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України, який слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби складає 21020,00 грн., оскільки позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 № , № , № є вимогами майнового характеру, за які позивачем сплачено максимальний судовий збір, який передбачений Законом України «Про судовий збір».

Більш того, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними податкові повідомлення-рішення та їх скасування не є окремими позовними вимогами, а є такими, що складаються із взаємопов`язаних позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в розмірі більшому, ніж передбачено законом.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Таким чином, позивачу необхідно звернутись до суду із клопотанням про повернення сплати судового збору у розмірі 6810,00 грн.

Що стосується відшкодування витрат на проведення судово-економічної експертизи від 13.09.2021 року №17712.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі призначено проведення судово-економічної експертизи.

Витрати за проведення експертизи покладено на позивача.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишено без задоволення, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року залишено без змін.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із проведенням експерти.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.137 КАС України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

03 лютого 2022 року представником позивача подано заяву про стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних із проведенням експертизи у розмірі 70279,20 грн.

Суд зазначає, що позивачем відповідно до вимог ч.7 ст.139 КАС України до закінчення судових дебатів подано заяву про відшкодування судових витрат на проведення судово-економічної експертизи.

До заяви про стягнення судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи додано платіжне доручення №48838 від 09.03.2021 року на суму 70279,20 грн., яким підтверджується проведення оплати за судово-економічну експертизу №17712 від 13.09.2021 року Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (нова назва Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України).

Таким чином, на підставі системного аналізу положень КАС України можна зробити висновок, що процесуальний закон передбачає обов`язок суду здійснити розподіл судових витрат на підставі наявних у справі доказів, які підтверджують факт їх понесення сторонами.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджуються докази понесення позивачем витрат на проведення судово-економічної експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 70279,20 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» (місцезнаходження: вул. Київська, буд. 8-В, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132, ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (місцезнаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 № , № , № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № від 24.03.2020 року, яким Приватному малому підприємству «ЛОЦМЕН» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 6960301,00 гривень та застосовано штрафні санкції в сумі 3480150,58 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № від 24.03.2020 року, яким Приватному малому підприємству «ЛОЦМЕН» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2560971,00 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № від 24.03.2020 року, яким Приватному малому підприємству «ЛОЦМЕН» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 5257698,00 гривень та застосовано штрафні санкції в сумі 2628849,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» () судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь Приватного малого підприємства «ЛОЦМЕН» () судові витрати пов`язані із проведенням судово-економічної експертизи у розмірі 70279 (сімдесят тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 лютого 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна