Справа № 580/3467/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3467/22 Головуючий у 1 інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.01.2019 по день фактичного розрахунку, а саме по 05.08.2022.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.01.2019 по день фактичного розрахунку, а саме по 03.08.2022 з відрахуванням із виплаченої суми обов`язкових податків і зборів.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Національної поліції в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що питання виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано спеціальним законодавством: Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІIІ, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, а тому, прийшов до помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин норм Кодексу законів про працю України. Також, апелянт зазначає, що компенсація за невикористану відпустку виплачена на виконання рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі № 580/956/22, відтак, вищезазначені кошти не є сумою, що належала до виплати позивачу станом на день звільнення. Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи та при винесенні рішення не врахував практику Великої Палати Верховного суду у постанові від 26.05.2019 у справі №761/9584/15ц та не визначив пропорційнійсть та співмірність розміру коштів, які підлягають стягненню з роботодавця, у зв`язку з несвоєчасними виплатами працівникам.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року витребувано у Головного управління Національної поліції в Черкаській області: розрахунок виплат, які були виплачені ОСОБА_1 при звільненні; розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , що обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують звільненню.

На виконання вимог ухвали суду, 12 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли витребувані документи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 25.01.2019 № 21 о/с ОСОБА_1 25.01.2019 звільнений зі служби в поліції.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 580/956/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 (головуючий суддя Кучма А.Ю.), зокрема, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2018 рік, а саме за 30 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та за 9 діб додаткової оплачуваної відпустки.

18 липня 2022 позивач ОСОБА_1 звертався до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою, в якій просив після здійснення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2018 рік, а саме, за 30 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та за 9 діб додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України, нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Листом від 01 серпня 2022 року № 29/С-101 Головне управління Національної поліції в Черкаській області повідомило позивача, що нарахування та виплата грошового забезпечення поліцейських врегульовані постановою КМУ від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із спеціальними умовами навчання № 260 від 06.04.2016. Даними нормативно-правовими актами не визначено поняття середнього заробітку. Тому здійснити нарахування та виплату середнього заробітку неможливо.

Платіжними дорученнями від 03.08.2022 № 10123 на суму 3527,04 грн, № 10122 на суму 19300,73 грн, № 10124 на суму 293,92 грн Головне управління Національної поліції в Черкаській області перерахувало ОСОБА_1 кошти на виконання рішення суду у справі № 580/956/22.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо непроведення своєчасного повного розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від

06 квітня 2016 року № 260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно п. 3 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Разом з тим, вищенаведені норми спеціального законодавства не містять норми щодо порядку та відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні зі служби.

Оскільки, зазначені нормативно-правові акти, які визначають порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським, не містять норм, які б регулювали питання строку розрахунку при звільненні та відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні то необхідно виходити з приписів трудового законодавства щодо оплати праці.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 27 квітня 2020 року у справі № 812/639/18, від 30 квітня 2020 року у справі №817/1517/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин норм Кодексу законів про працю України, а тому, доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на дату звільнення зі служби в поліції

(25.01.2019) не були нарахована та, відповідно, виплачена компенсація за невикористані дні відпустки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2022 року (головуючий суддя Кучма А.Ю.) у справі №580/956/22, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2018 рік, а саме за 30 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та за 9 діб додаткової оплачуваної відпустки. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2018 рік, а саме за 30 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та за 9 діб додаткової оплачуваної відпустки.

На виконання вищевказаного рішення суду, Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області було виплачено позивачу грошову компенсацію за невикористані дні відпустки, а саме: відповідно до платіжного доручення від 03.08.2022 №10123 позивачу 05.08.2022 виплачено 3 527,04 грн.; відповідно до платіжного доручення від 03.08.2022 №10122 позивачу 05.08.2022 виплачено 19 300,73 грн.; відповідно до платіжного доручення від 03.08.2022 №10124 позивачу 05.08.2022 виплачено 293,92 грн.; загальна сума 23 121,69 грн.

Приписами 117 КЗпП України передбачено обов`язок роботодавця провести виплату працівнику всіх належних йому сум при звільненні.

Тобто, роботодавець повинен провести виплату працівнику всіх належних йому сум при звільненні, незалежно від обставин з яких такі суми не були виплачені останньому.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що обов`язок ГУНП в Черкаській області щодо виплати компенсації за невикористану відпустку виник лише на підставі судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 по справі № 580/956/22, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Вищевказане свідчить про те, що період з 26 січня 2019 року (наступний день після звільнення позивача) по 05 серпня 2022 року (день зарахування коштів, згідно платіжних доручень від 03.08.2022 №10124, №10123, №10122) - є часом затримки розрахунку при звільненні.

Згідно із пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 передбачено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає присудженню на користь позивача з відповідача необхідно брати до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення, як то передбачено Порядком № 260.

Період з 26 січня 2019 року по 05 серпня 2022 року, що є часом затримки розрахунку при звільненні, становить 1288 календарних днів.

Слід зауважити, що у пункті 43 постанови від 30 квітня 2020 року у справі №140/2006/19 Верховний Суд наголошував на тому, що статтею 117 КЗпП покладено обов`язок стосовно визначення розміру відшкодування за час затримки на орган, який виносить рішення по суті спору.

Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно з пунктом 1 Порядку №100, цей порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: вимушеного прогулу, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацом першим пункту 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області про доходи №27/04/29 від 05.01.2023, позивачу нараховане грошове забезпечення за листопад 2018 року у розмірі 10 898,41 грн. та за та грудень 2018 року у розмірі 20 993,97 грн. (а.с. 95).

Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці роботи складає (10 898,41 грн.+ 20 993,97 грн.):61 календарних дні за два місяці = 522,82 грн.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, згідно Порядку №100, становить 637 392,16 грн. (1288 х 522,82).

Разом з тим, апелянт вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи та при винесенні рішення не врахував практику Великої Палати Верховного суду у постанові від 26.05.2019 у справі №761/9584/15ц та не визначив пропорційнійсть та співмірність розміру коштів, які підлягають стягненню з роботодавця, у зв`язку з несвоєчасними виплатами працівникам.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (п. 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (див. висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16; висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, щодо відступлення від частини висновків Верховного Суду України, наведених у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16).

Так, чітка формула застосування критеріїв зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні міститься у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області про доходи №27/04/29-2023 від 05.01.2023 (а.с. 93-94), в січні 2019 року ОСОБА_1 було виплачено грошове забезпечення разом з надбавками у загальному розмірі 12 579,00 грн.

Також, у даній довідці вказано, що в лютому 2019 року позивачу було нараховано та виплачено, одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 52755,08 грн (15072,88 грн. х 14 років х 25%) з якої утримано військовий збір 1,5% - 791,33 грн. Платіжним дорученням №347 від 27.02.2019 року на поточний картковий рахунок ОСОБА_1 відкритий в Черкаському обласному управлінні АБ «Укргазбанк» зараховано - 51 963,75 грн.

Крім того, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року у справі №580/956/22, позивачу було виплачено 23 121,69 грн.

Таким чином, у даній справі загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат складав 87 664,44 грн., з яких 64 542,75 (12 579,00 + 51 963,75) виплачених відповідачем самостійно (73,63%) та 23 121,69 - виплачені на виконання рішення суду (26,37%).

Як було вищезазначено, визначена, відповідно до Порядку №100, сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні становить 637 392,16 грн.

Колегія суддів, виходячи з принципу пропорційності, вважає належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача стягнення на його користь 168 080,31 грн., як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (26,37% від 637 392,16 грн.).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно визначив період затримки відповідачем розрахунку при звільненні, а також, невірно визначив розмір такого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням критеріїв зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, а тому, рішення суду підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

Враховуючи вищезазначене, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.01.2019 по день фактичного розрахунку, а саме, по 03.08.2022 з відрахуванням із виплаченої суми обов`язкових податків і зборів слід скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 168 080 грн. 31 коп.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі частково спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.01.2019 по день фактичного розрахунку, а саме по 03.08.2022 з відрахуванням із виплаченої суми обов`язкових податків і зборів - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 168 080 (сто шістдесят вісім тисяч вісімдесят) грн. 31 коп.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2023 р.