Справа № 200/14515/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Справа№200/14515/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 жовтня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий на адресу суду 23 жовтня 2021 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправним та скасувати рішення від 06 серпня 2021 року № 99 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині та Рішенні Великої палати Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року по справі № 1-5/2018(746/15) № 1-р/2020, обчисливши розмір пенсії за віком із розрахунку за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додаткового зарахування по одному року, та встановивши відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії у розмірі 80% його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

3. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу:

- період з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року (час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві) до пільгового стажу та до страхового стажу у пільгових розмірах;

- час проходження військової служби за контрактами від 28 липня 2017 року та від 28 липня 2020 року, з 16 серпня 2017 року по 26 жовтня 2017 року безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, перебування у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, з 16 серпня 2017 року по теперішній час час проходження служби, протягом якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - на пільгових умовах один місяць служби за три місяці відповідно до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393;

- періоди роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» та роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

02 листопада 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Станом на 02 грудня 2021 року відзив на позовну заяву та витребувані докази до суду не надходили.

Вивчивши позовну заяву та наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що для всебічного і повного встановлення фактичних обставин подальший розгляд справи слід здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Як наслідок, 02 грудня 2021 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження; з ініціативи суду продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів з дня закінчення шістдесятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 173 КАС; призначив підготовче засідання; повторно витребував у відповідача докази.

02 грудня 2021 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20.

У зв`язку з агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Широкомасштабна військова агресія російської федерації проти України триває, а строк дії воєнного стану продовжений Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2022 року № 679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» проводиться обов`язкова евакуація населення Донецької області.

Через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду проводити судові засіданні в приміщенні суду за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2, наразі неможливо.

В період дії воєнного стану тимчасово Донецький окружний адміністративний суд відновив проведення судових засідань в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з цим, 06 грудня 2022 року суд постановив ухвалу, якою призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 23 грудня 2022 року о 12 годині 30 хвилин в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4.

Про дату, час і місце проведення судового засідання сторони повідомлені в порядку, визначеному КАС.

Сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

За цих обставин на підставі ч. 9 ст. 205 КАС справа розглянута в письмовому провадженні за наявними в ній матеріалами.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 26 липня 2021 року він звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

06 серпня 2021 року пенсійний орган прийняв рішення № 99, яким відмовив в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

Вважаючи це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач покликався на рішення Великої палати Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (далі рішення КСУ № 1-р/2020) та доводив, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ст. 13, ч. 2 ст. 14 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213), а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

[…].

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам […].

Позивач доводив, що оскільки він має страховий стаж не менше 20 років, з них не менше 10 років на підземних роботах, а, враховуючи норму про зменшення віку, передбаченого ст. 12 Закону № 1788, на 1 рік за кожен рік такої роботи, він має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, по суті позивач претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням рішення КСУ № 1-р/2020.

Позивач наголошував на тому, що ГУ ПФУ в Донецькій області невірно обчислило його страховий та спеціальний (пільговий) стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Позивач наводив норми ч. ч. 1, 3 ст. 24 Закону № 1058 і зазначав, що, оскільки на момент нещасного випадку на виробництві він працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, час його перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року) має бути зарахований до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, а до страхового стажу має бути зараховано додатково по одному року за кожний повний рік.

Позивач стверджував, що висновок відповідача про те, що період проходження військової служби за контрактом з 16 серпня 2017 року по 10 червня 2021 року підлягає зарахуванню до часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, суперечить чинному законодавству та не створює для нього жодних правових наслідків.

Позивач покликався на норми пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Порядок № 393), ч. 1 ст. 40 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232), ч. 1 ст. 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) та зазначав, що час проходження ним військової служби за контрактом, включаючи періоди безпосередньої участі в Антитерористичній операції та операції Об`єднаних сил, має бути зарахований до його пільгового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три.

Крім того, позивач наводив на норми ст. 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345) та стверджував, що для обчислення розміру його пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу має бути зараховано додатково по одному року і мінімальний розмір його пенсії повинен складати 80% розміру його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Також позивач доводив, що його пільговий стаж має бути обчислений із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Постанова КМУ № 81) та роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Роз`яснення № 8).

Просив задовольнити позов.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

З 26 жовтня 2004 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

З 04 серпня 2008 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, де отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група внаслідок трудового каліцтва), про що, зокрема, свідчать рішення про перерахунок пенсії від 26 жовтня 2019 року № 99, від 19 червня 2021 року № 99, від 06 серпня 2021 року № 99.

26 липня 2021 року через вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про перехід на інший вид пенсії.

Суд зауважує, що у згаданій заяві позивач не конкретизував, на який саме від пенсії він має намір перейти.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами, що розгляд заяви позивача від 26 липня 2021 року здійснював структурний підрозділ саме ГУ ПФУ в Донецькій області.

06 серпня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 99 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком».

Відмовляючи позивачу в переведенні на інший вид пенсії, пенсійний орган виходив з такого:

Вік заявника 37 років 10 місяців.

Необхідний пільговий стаж 25 років.

Заявник претендує на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 06 місяців 26 днів; пільговий стаж 21 рік 07 місяців 27 днів, тому числі:

стаж роботи на підземних роботах 04 роки 04 місяці 17 днів;

навчання за фахом 03 роки 00 місяців 17 днів;

строкова військова служба 01 рік 05 місяців 06 днів;

перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року) 12 років 09 місяців 17 днів.

Враховуючи зазначене, пенсійний орган вирішив відмовити ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю у заявника на день звернення необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

За висновком пенсійного органу, право на пенсію згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 позивач набуде за наявності пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

У відповідь на звернення позивача листами від 25 серпня 2021 року № 0500-1509-8/58049, від 07 вересня 2021 року № 12155-11336/Л-15/8-0500/21, від 07 вересня 2021 року № 12157-11407/Л-15/8-0500/21, від 09 липня 2021 року № 12402-11640/Л-15/8-0500/21 ГУ ПФУ в Донецькій області роз`яснило підстави відмови в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років), а також вказало на відсутність підстав для обчислення пенсії із застосуванням ст. 8 Закону № 345 (відсутність необхідного стажу роботи на підземних роботах з видобутку вугілля впродовж повного робочого дня 15 років).

В листах від 07 вересня 2021 року № 12157-11407/Л-15/8-0500/21 та від 09 вересня 2021 року № 12402-11640/Л-15/8-0500/21, серед іншого, відповідач зазначив, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 22 роки 06 місяців 26 днів, пільговий стаж за Списком № 1 21 рік 07 місяців 27 днів, в тому числі: стаж на підземних роботах 04 роки 04 місяці 17 днів, навчання за фахом 03 роки 17 днів, військова строкова служба 01 рік 05 місяців 06 днів, перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року) 12 років 09 місяців 17 днів. Період проходження військової служби за контрактом з 16 серпня 2017 року по 10 червня 2021 року зарахований до періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

З приводу періодів роботи (навчання за фахом, строкової військової служби) позивача, суд встановив такі обставини.

Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_3 свідчать про таке:

Запис 1 з 16 вересня 2002 року по 02 жовтня 2002 року на підставі приймального листа ОСОБА_1 проходив навчання в учбовому пункті відкритого акціонерного товариства «Шахта «Красноармійська Західна № 1».

Запис 2 04 жовтня 2002 року на підставі наказу від 03 жовтня 2002 року № 3166к позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1» учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на час практики.

Запис 3 28 грудня 2002 року на підставі наказу від 27 грудня 2002 року № 4210к переведений учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті на час практики.

Запис 4 31 січня 2003 року на підставі наказу від 31 січня 2003 року № 263к звільнений за п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з закінченням практики.

Запис 5 з 01 вересня 1999 року по 01 лютого 2003 року навчання в професійно-технічному училищі № 38 м. Красноармійськ; запис внесений на підставі диплому серії НОМЕР_4 .

Запис 6 з 26 березня 2003 року по 31 березня 2003 року на підставі приймального листа позивач проходив навчання в учбовому пункті відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1».

Запис 7 02 квітня 2003 року на підставі наказу від 01 квітня 2003 року № 814к позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 8 30 квітня 2003 року на підставі наказу від 06 травня 2003 року № 1107к звільнений за п. 3 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з призовом на строкову військову службу до лав Збройних Сил України.

Запис 9 з 21 червня 2003 року по 19 жовтня 2004 року позивач проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил України; запис внесений на підставі військового квитка серії НОМЕР_5 .

Запис 10 з 08 листопада 2004 року по 19 листопада 2004 року позивач проходив навчання в учбовому пункті відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1».

Запис 11 24 листопада 2004 року на підставі наказу від 23 листопада 2004 року № 4531к позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1» електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті.

Запис 12 05 серпня 2008 року на підставі протоколу загальних зборів акціонерів від 05 серпня 2008 року відкрите акціонерне товариство «Вугільна компанія «Красноармійська Західна № 1» перейменоване на відкрите акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське».

Запис 13 01 жовтня 2008 року згідно з рішенням господарського суду Донецької області від 18 вересня 2008 року відкрите акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» змінило найменування на відкрите акціонерне товариство «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1».

Запис 14 08 жовтня 2008 року на підставі наказу від 09 вересня 2008 року № 5150к позивач звільнений за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України за станом здоров`я.

Як свідчить довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 21 липня 2021 року № 509, видана приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах в приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» і

з 16 вересня 2002 року по 02 жовтня 2002 року 00 років 00 місяців 17 днів навчальний пункт з оплатою підземного робочого;

з 04 жовтня 2002 року по 27 грудня 2002 року 00 років 03 місяці 28 днів учень електрослюсаря підземного дільниці КТ-2 з оплатою підземного робочого;

з 28 грудня 2002 року по 31 січня 2003 року 00 років 00 місяців 06 днів учень машиніста підземних установок дільниці КТ-2 з оплатою підземного робочого;

з 26 березня 2003 року по 31 березня 2003 року 00 років 00 місяців 29 днів навчальний пункт з оплатою підземного робочого;

з 02 квітня 2003 року по 30 квітня 2003 року 00 років 00 місяців 29 днів електрослюсар підземний дільниці КТ-2;

з 08 листопада 2004 року по 19 листопада 2004 року 00 років 00 місяців 12 днів навчальний пункт з оплатою підземного робочого;

з 24 листопада 2004 року по 08 жовтня 2008 року 03 роки 10 місяців 15 днів електрослюсар підземний дільниці № 3,

виконував на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля, що передбачено Списком № 1, розділ 1 підрозділ 1.1010100а, Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, від 16 січня 2003 року № 36.

Атестація робочих місць за умовами праці затверджена наказами від 16 квітня 2002 року № 1166 та від 16 квітня 2007 року № 216/1.

Довідка видана на підставі особової картки, т. № 9992, т. № 2512, т. № 670, особових рахунків із заробітної плати, контрольних табелів.

Додаткові відомості: користувався відпусткою як підземний робітник, отримував вислугу років, поверхові роботи не виконував, оплата праці проводилась як підземному робочому, відпусткою без збереження заробітної плати не користувався, у страйках участі не брав, простоїв не було.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1», яка в подальшому реорганізована в приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», а саме: 03 місяці 19 днів в 2002 році, 02 місяці 11 днів в 2003 році, 01 місяць 26 днів в 2004 році, 12 місяців в 2005 році, 12 місяців в 2006 році, 02 місяці в 2007 році, 09 місяців 08 днів в 2008 році за кодом підстави обліку «ЗП3013А1».

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511, код підстави «ЗПЗ013А1» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Запис 15 11 жовтня 2010 року на підставі наказу міського відділу освіти від 04 жовтня 2010 року № 56к-2 та наказу школи від 11 жовтня 2010 року № 117 позивач був прийнятий на роботу до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 м. Красноармійська Донецької області на посаду вчителя історії.

Запис 16 21 травня 2010 року на підставі наказу міського відділу освіти від 26 травня 2011 року № 33к-10 та наказу школи від 31 травня 2011 року № 50 звільнений з посади вчителя історії у зв`язку із закінченням терміну дії трудової угоди за ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Запис 17 01 вересня 2011 року на підставі наказу міського відділу освіти від 01 вересня 2011 року № 47к-16 та наказу школи від 01 вересня 2011 року № 71 позивач був прийнятий на роботу до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 м. Красноармійська Донецької області на посаду вчителя історії.

Запис 18 22 серпня 2014 року на підставі наказу міського відділу освіти від 22 серпня 2014 року № 104 звільнений з посади вчителя історії за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Запис 19 17 листопада 2014 року на підставі наказу міського відділу освіти від 17 листопада 2014 року № 241-к та наказу школи від 17 листопада 2014 року № 37 позивач був прийнятий на посаду вчителя історії в Тихонівську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів

Запис 20 15 травня 2015 року на підставі наказу міського відділу освіти від 15 травня 2015 року № 066 та наказу школи від 15 травня 2015 року № 19-к звільнений з посади вчителя історії за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі зміною місця проживання.

Запис 21 05 червня 2015 року на підставі наказу від 05 червня 2015 року № 7 позивач був прийнятий на роботу товариства з обмеженою відповідальністю «Еліна Плюс» на посаду вихователя в ДЗОВ «Северянін».

Запис 22 25 червня 2015 року на підставі наказу від 25 червня 2015 року № 15 звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Запис 23 01 вересня 2015 року на підставі наказу від 31 серпня 2015 року № 25-к позивач був прийнятий на роботу до Красноармійського професійного ліцею викладачем історії на один навчальний рік з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року.

Запис 24 31 серпня 2016 року на підставі наказу від 31 серпня 2016 року № 15-к звільнений у зв`язку із закінченням строкового трудового договору згідно з п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Запис 25 13 вересня 2016 року на підставі наказу від 12 вересня 2016 року № 24-к позивач був прийнятий на роботу до комунального закладу «Красноармійський історичний музей» на посаду заступника директора з наукової роботи.

На підставі рішення Покровської міської ради від 14 липня 2016 року № 7/14-12 від комунальний заклад «Красноармійський сторичний музей» перейменований на комунальний заклад «Покровський історичний музей».

Запис 26 06 січня 2017 року на підставі наказу від 06 січня 2017 року № 1-к звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Запис 27 23 січня 2017 року на підставі наказу від 23 січня 2017 року № 6к-1 та наказу школи від позивач був прийнятий на роботу до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Покровської міської ради на посаду вчителя історії.

Запис 28 26 травня 2017 року на підставі наказу від 26 травня 2017 року № 25к звільнений за п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку із закінченням трудової угоди.

Будь-яких інших записів після 26 травня 2017 року, зокрема про прийом на роботу, переведення, звільнення тощо, трудова книжка позивача не містить.

Щодо встановлення позивачу інвалідності суд встановив такі обставини.

01 листопада 2012 року ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва з 04 серпня 2008 року по 28 лютого 2019 року, що відображено в протоколах про перерахунок пенсії по інвалідності.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0591873 від 23 лютого 2016 року за наслідками огляду, проведеного 23 лютого 2016 року, ОСОБА_1 повторно встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва на строк до 01 березня 2019.

Висновок МСЕК мав враховуватися з 01 лютого 2016 року.

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА № 124737 від 23 лютого 2016 року, позивачу визначений ступінь втрати професійної працездатності з 01 лютого 2016 року по 01 березня 2019 року 50%.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 417002 від 23 травня 2019 року за наслідками повторного огляду, проведеного 23 травня 2019 року, ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва безстроково.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 12 ААА № 067759 від 23 травня 2019 року позивачу визначений ступінь втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом від 07 квітня 2008 року з 01 березня 2019 року безстроково 50%.

Щодо проходження позивачем військової служби в Збройних Силах України суд встановив такі обставини.

Факт проходження позивачем військової служби за контрактом в Збройних Силах України з 28 липня 2017 року і по день звернення з заявою про переведення на інший вид пенсії підтверджений контрактами від 28 липня 2017 року та від 28 липня 2020 року, а також військовим квитком серії НОМЕР_5 .

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 червня 2021 року № 04/4084/2, старшина військової служби за контрактом ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16 серпня 2017 року (наказ ВК від 16 серпня 2017 року № 187) по теперішній час (10 червня 2021 року).

Як свідчить довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 02 листопада 2017 року № 05/4446, видана ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 16 серпня 2017 року по 26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.

Перебував у складі сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань на посаді командира 2 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

Довідка видана на підставі наказу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 28 вересня 2017 року № 258.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 червня 2021 року № 04/4084/1, старшина військової служби за контрактом ОСОБА_1 проходить військову службу з 16 серпня 2017 року по теперішній час (10 червня 2021 року) в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і об`єднаннях) 03 роки 09 місяців 24 дні.

Приймав участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей 00 років 08 місяців 03 дні, а саме:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року.

Приймає безпосередню участь в операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей 02 роки 09 місяців 24 дні, а саме:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по теперішній час (10 червня 2021 року).

Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Довідка видана на підставі: витягів з наказів керівника ОТУ «Донецьк» від 28 вересня 2017 року № 258, від 12 січня 2018 року № 10, від 29 січня 2018 року № 24, від 29 квітня 2018 року № 106; витягу з наказу начальника ГШ ЗСУ від 18 червня 2018 року № 13/дск, витягів з наказів командувача ОС від 02 листопада 2018 року № 161дск, від 14 вересня 2018 року № 119дск, від 05 жовтня 2018 року № 137дск, від 21 березня 2019 року № 69дск, від 02 серпня 2019 року № 187дск, від 18 жовтня 2019 року № 256, від 27 грудня 2019 року № 316/дск, від 25 березня 2020 року № 77, від 26 серпня 2020 року № 211/дск, від 16 грудня 2020 року № 321/дск, від 29 травня 2021 року № 135/дск.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_6 , виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_7 27 грудня 2017 року.

Надані відповідачем матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять окремого розрахунку страхового та спеціального (пільгового) стажу позивача, який був проведений пенсійним органом під час розгляду заяви від 26 липня 2021 року про переведення на інший вид пенсії.

Суду надані розрахунки стажу (форма РС-право) для розрахунку позивачу пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом/професійним захворюванням.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), під час індивідуального перерахунку пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі (охоплює найтриваліший період в порівнянні з іншими розрахунками стажу) ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало ОСОБА_1 періоди:

з 01 вересня 1999 року по 15 вересня 2002 року навчання за фахом 03 роки 00 місяців 15 днів до страхового стажу;

з 16 вересня 2002 року по 02 жовтня 2002 року 00 років 00 місяців 17 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 03 жовтня 2002 року по 03 жовтня 2002 року навчання за фахом 00 років 00 місяців 00 днів до страхового стажу;

04 жовтня 2002 року по 27 грудня 2002 року 00 років 02 місяці 24 дні до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 28 грудня 2002 року по 31 січня 2003 року 00 років 01 місяць 04 дні до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 лютого 2003 року по 01 лютого 2003 року 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу;

з 26 березня 2003 року по 31 березня 2003 року 00 років 00 місяців 06 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 02 квітня 2003 року по 30 квітня 2003 року 00 років 00 місяців 29 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 15 травня 2003 року по 31 грудня 2003 року військова служба 00 років 07 місяців 17 днів до страхового стажу;

з 01 січня 2004 року по 19 жовтня 2004 року військова служба 00 років 09 місяців 19 днів до страхового стажу;

з 08 листопада 2004 року по 19 листопада 2004 року 00 років 00 місяців 12 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 20 листопада 2004 року по 23 листопада 2004 року 00 років 00 місяців 04 дні до страхового стажу;

з 24 листопада 2004 року по 30 вересня 2008 року 03 роки 10 місяців 07 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 жовтня 2008 року по 08 жовтня 2008 року 00 років 00 місяців 08 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 09 жовтня 2010 року по 31 травня 2011 року 00 років 07 місяців 23 днів до страхового стажу;

з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2014 року 02 роки 11 місяців 26 днів до страхового стажу;

з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року 06 роки 00 місяців 03 дні до страхового стажу.

За розрахунком пенсійного органу страховий стаж позивача складає 18 років 06 місяців 06 днів; додаткові роки за Список № 1 04 роки 00 місяців 00 днів; всього для розрахунку 22 роки 06 місяців 06 днів.

До пільгового стажу за Списком № 1 враховано:

роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) 04 роки 04 місяці 17 днів;

навчання за фахом 03 роки 00 місяців 17 днів;

військова служба 01 рік 05 місяців 06 днів;

трудове каліцтво або професійне захворювання за актом Н1/П4 00 років 00 місяців 00 днів.

До всіх періодів, які зараховані до страхового і пільгового стажу, застосована кратність 1.

Зарахування до пільгового стажу періоду перебування на інвалідності відображено в рішенні пенсійного органу, яке є предметом спору, однак в розрахунку стажу (форма РС-право) про це не зазначено, натомість вказано: «трудове каліцтво або професійне захворювання за актом Н1/П4 00 років 00 місяців 00 днів».

Періоди безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції та в Операції об`єднаних сил в кратному обчисленні один місяць служби за три ні до страхового, ні до пільгового стажу не зараховані.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Надану позивачем відповідь на запит товариства з обмеженою відповідальністю «Аудит «Професійне судження» від 15 вересня 2021 року № 13 суд не бере до розгляду на підставі ст. 73 КАС, як таку, що не стосується предмета доказування у справі.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

На час звернення позивача з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, тобто станом на 26 липня 2021 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 01 липня 2021 року.

При цьому на підставі пп. 26 п. 19 розділу І Закону України 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148) Закон № 1058 був доповнений розділом ХІV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій осіб», який містить ст. 114 «Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників».

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, […].

П. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, […].

[…]

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз. абз. 1 і 15-23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону:

чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

[…].

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […].

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків […] та страхового стажу, встановленого абз. абз. 1 і 15-23 п. 1 ч. 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абз. 1 ст. 26 цього Закону, зменшується на один рік. […].

За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Разом з цим за приписами ст. 12 Закону № 1788 право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; […].

Ст. 13 Закону № 1788 в редакції, що була чинною до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213), який набрав чинності 01 квітня 2015 року, передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

[…]

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам […].

[…]

Ст. 14 Закону № 1788, яка визначає особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213, передбачала, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. […].

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків […] за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений ст. 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (далі Рішення КСУ № 1-р/2020) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, п. п. «б» - «г» ст. 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.

Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, п. п. «б» - «г» ст. 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

[…].

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам […];

[…]

«При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений ст. 12 цього Закону, знижується на 1 рік» (ст. 14);

[…]

Таким чином, Рішенням КСУ № 1-р/2020 визнані неконституційними окремі положення Закону № 1788, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення (п. 2 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058 з іншого в частині визначення необхідного страхового стажу для набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. А саме, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 необхідний страховий стаж становив 20 років, в той час як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 25 років.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 за подібних правовідносин:

«Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058».

При цьому Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058 дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058.

Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абз. 2 п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788 відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788 всі інші положення, чого зроблено не було.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.

Вирішуючи питання про те, норми якого закону слід застосовувати до спірних правовідносин, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20, та зазначає, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перевезення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 пенсійному органу належало застосовувати норми п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не норми Закону № 1058 в редакції Закону № 2148.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 10100000 «Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд» розділу 10100000 І. «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені 10101000 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» 1010100а а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені: 1.1а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гарячих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Постанова КМУ № 202).

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 30 березня 2021 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про […], переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про […], переведення з одного виду пенсії на інший, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 […] Днем звернення за […], переведенням з одного виду пенсії на інший, […] вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до п. 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1 […], переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

[…].

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

[…]

Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Крім того, п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

[…]

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

П. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

[…].

Аналіз положень п. 1.1 розділу І, п. п. 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Донецькій області рішення від 06 серпня 2021 року № 99 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком».

Цим рішенням позивачу відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови в переведенні на інший вид пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Суд зауважує, що, в заяві від 26 липня 2021 року позивач не конкретизував, на який саме вид пенсії він має намір перейти.

Водночас зі змісту позовної заяви слідує, що позивач доводить наявність в нього права на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020.

Проте на час виникнення спірних правовідносин пенсійний орган не розглядав питання про наявність підстав для переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 та не робив жодних висновків з цього приводу.

Щодо досягнення позивачем пенсійного віку.

Як вже було вказано судом, при вирішенні питання про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, пенсійний орган мав застосовувати норми п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213, з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся з заявою про переведення на інший вид пенсії 26 липня 2021 року, досягнувши віку 37 років 10 місяців, в той час як згідно з п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213, з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, необхідний пенсійний вік становить 50 років.

Разом з цим, відповідно до абз. 4 п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний рік такої роботи чоловікам.

Отже, обґрунтованими є доводи позивача про те, що за наявності у нього не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, визначеного п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, він має право на зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 12 Закону № 1788, на 1 рік за кожний рік такої роботи.

Пенсійний орган правомірно і обґрунтовано зарахував позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1: стаж роботи на підземних роботах (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) 04 роки 04 місяці 17 днів; навчання за фахом 03 роки 00 місяців 17 днів та строкову військову службу 01 рік 05 місяців 06 днів. Спору щодо цих періодів між сторонами немає.

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоду перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Позивач доводить, що має право на зарахування до страхового стажу та до (спеціального) пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду перебування на інвалідності з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року.

Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (далі Закон № 2694) час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Зазначені приписи кореспондуються з положеннями Закону № 1788 та Закону № 1058.

Так, згідно з ч. 5 ст. 56 Закону № 1788 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (ст. ст. 13 і 14).

За приписами абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Суд встановив, що з 09 жовтня 2008 року ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва, що підтверджено виписками з акта огляду МСЕК, та не заперечується пенсійним органом.

Інвалідність позивача є наслідком трудового каліцтва, отриманого під час роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, тобто за професією, що передбачена Списком № 1 та постановою КМУ № 202, і дає право на пільгове пенсійне забезпечення ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в, що підтверджено записами в трудовій книжці і пільговою довідкою.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування періоду перебування на інвалідності з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 05 грудня 2019 року у справі № 185/8539/16-а, від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до ст. ст. 13 і 14 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Таким чином, відповідно до положень ч. 6 ст. 56 Закону № 1788, ОСОБА_1 має право на врахування періоду перебування на інвалідності з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року (підземні роботи ст. 14, підземні, постанова КМУ 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Суд зауважує, що згідно з абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Після звільнення за станом здоров`я з відкритого акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», тобто з 09 жовтня 2008 року, і до укладання контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України, тобто до 28 липня 2017 року, позивач працював в закладах освіти і в музеї, про що свідчать записи №№ 15-28 в трудовій книжці, і відповідні періоди роботи підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача на загальних підставах, визначених ст. 24 Закону № 1058.

Розрахунок стажу (форма РС-право) свідчить, що на час виникнення спірних правовідносин ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало позивачеві до страхового стажу періоди з 09 жовтня 2010 року по 31 травня 2011 року, з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2014 року та з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року.

Отже, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період його перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 08 жовтня 2010 року, з 01 червня 2011 року по 31 серпня 2011 року та з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, оскільки решта часу перебування позивача на інвалідності вже зарахована до його страхового стажу як періоди роботи.

Крім того, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його спеціального (пільгового) стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в).

Щодо зарахування до страхового та до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду проходження позивачем військової служби за контрактом в Збройних Силах України, в тому числі в кратному обчисленні один місяць служби за три.

Позивач доводить, що має право на зарахування до страхового та спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду проходження ним військової служби за контрактами від 28 липня 2017 року та від 28 липня 2020 року, включаючи час безпосередньої участі в антитерористичній операції та операції Об`єднаних сил, в кратному обчисленні один місяць служби за три.

Суд частково погоджується з цими доводами позивача, виходячи з наведених нижче міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і далі в редакції від 25 травня 2021 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), (далі Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2232 Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями, зокрема, шляхом прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 2232 гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

В свою чергу, ч. 1 ст. 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тут і далі в редакції від 23 квітня 2021 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), (далі Закон № 2011) передбачає, що:

- час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби;

- час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Ст. 57 Закону № 1788 встановлені пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті.

Так, відповідно до ст. 57 Закону № 1788, військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах в порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071, (далі Положення № 530).

На час виникнення спірних правовідносин Положення № 530 діяло в редакції від 07 липня 2019 року.

Згідно з п. 2.3 Положення № 530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог п. п. 2.4 та 2.5 цього розділу):

1) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

[…]

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

[…].

Відповідно до п. 2.4 Положення № 530 за наявності двох і більше підстав для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах одного й того самого періоду служби вислуга обчислюється за тією підставою, що дає найбільші пільги.

Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Постанова КМУ № 393), яка на час виникнення спірних правовідносин діяла в редакції від 15 червня 2019 року, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз. 1 п. 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

[…]

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

[…]

час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

[…].

Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17 навів такі висновки: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три; зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці; саме вказаний період підлягає кратному обрахуванню; загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом в постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16-а, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2018.003739.

Суд встановив, що з 28 липня 2017 року і по день звернення з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком ОСОБА_1 проходив службу за контрактом в Збройних Силах України, що підтверджено контрактами від 28 липня 2017 року та від 28 липня 2020 року, а також військовим квитком серії НОМЕР_5 .

Отже, позивач має право на зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби за контрактом з 28 липня 2017 року по 25 липня 2021 року.

Розрахунок стажу (форма РС-право), свідчить що період проходження військової служби за контрактом з 28 липня 2017 року по 31 березня 2021 року зарахований позивачу до страхового стажу у складі періоду з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року.

Період військової служби за контрактом з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року до страхового стажу позивача не зарахований без будь-якого обґрунтування.

Крім того, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 червня 2021 року № 04/4084/1, суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 16 серпня 2017 року по теперішній час (10 червня 2021 року) в складі діючої армії в період бойових дій 03 роки 09 місяців 24 дні;

приймав участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей 00 років 08 місяців 03 дні, а саме:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

приймав безпосередню участь в операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей 02 роки 09 місяців 24 дні, а саме:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по теперішній час (10 червня 2021 року).

Таким чином, ОСОБА_1 має право на зарахування періодів участі в Антитерористичній операції та в операції Об`єднаних сил до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три місяці.

Решта часу проходження позивачем військової служби за контрактом підлягає врахуванню до страхового стажу в одинарному обчисленні.

Отже, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби за контрактом з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року, оскільки на час виникнення спірних правовідносин період з 28 липня 2017 року по 31 березня 2021 року вже був зарахований до страхового стажу позивача у складі періоду з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року.

Також на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три:

час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

час проходження служби, протягом він особа брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачу періоду проходження військової служби за контрактом до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 2011 час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд встановив, що укладанню контракту на проходження військової служби в Збройних Силах України, що мало місце 28 липня 2017 року, не передували навчання позивача за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або його робота за професією чи посадою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Натомість, як свідчать записи №№ 27-28 в трудовій книжці, в період з 23 січня 2017 року по 26 травня 2017 року ОСОБА_1 працював в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 9 Покровської міської ради вчителем історії.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зауважити, що як особа з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва, набутого під час роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, позивач має право на зарахування всього періоду перебування на інвалідності до спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах (ст. 14, підземні, постанова КМУ 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в), що відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону № 1788, підлягає врахуванню до спеціального (пільгового) стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за п. «а» ст. 13 Закону № 1788.

Період проходження позивачем військової служби за контрактом (з 28 липня 2017 року по день звернення з заявою про переведення на інший вид пенсії) охоплюється часом перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва (з 09 жовтня 2008 року безстроково).

Законодавство не передбачає можливості «подвійного» врахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду перебування особи на інвалідності внаслідок трудового каліцтва (професійного захворювання) та періоду проходження такою особою військової служби за контрактом у разі їх перетину.

Крім того, ст. 8 Закону № 2011 не пов`язує можливість зарахування періоду проходження військової служби за контрактом до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з такою обставиною, як перебування особи на інвалідності внаслідок трудового каліцтва (професійного захворювання), на відміну від навчання за фахом або роботи за професію (посадою), що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, період проходження ОСОБА_1 військової служби за контрактом з 28 липня 2017 року по 25 липня 2021 року не підлягає окремому (самостійному) врахуванню до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за п. «а» ст. 13 Закону № 1788.

Цей період охоплюється періодом перебування ОСОБА_1 на інвалідності внаслідок трудового каліцтва, який враховується до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788, на підставі положень ч. 4 ст. 9 Закону № 2694, ч. 5 ст. 56 Закону № 1788 та абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058.

З огляду на це суд відхиляє аргументи позивача про те, що період його перебування на військовій службі за контрактом підлягає окремому врахуванню до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788.

Як вже було зазначено судом вище, однією з соціальних гарантій, які держава встановила для військовослужбовців, які під час проходження служби брали участь в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, є кратне зарахування відповідних періодів до страхового та до спеціального (пільгового) стажу один місяць служби за три.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби брав участь в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, будучи при цьому особою з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва, отриманого під час роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, і весь період перебування на інвалідності (з 09 жовтня 2008 року безстроково) має бути врахований до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788, суд дійшов висновку, що позивач має право зарахування до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788, часу участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, в кратному обчисленні один місяць служби за три.

Таким чином, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його спеціального (пільгового) стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, в кратному обчисленні один місяць служби за три:

час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 06 серпня 2021 року № 99 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, ГУ ПФУ в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 06 серпня 2021 року № 99 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та застосувати такі способи захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області:

1. зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу:

період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва:

з 09 жовтня 2008 року по 08 жовтня 2010 року:

з 01 червня 2011 року по 31 серпня 2011 року;

з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року;

період проходження військової служби за контрактом:

з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року;

2. зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три:

час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року;

3. зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року;

4. зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в), в кратному обчисленні один місяць служби за три:

час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.

5. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Позовні вимоги в частині покладання на відповідача обов`язку призначити пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягають, оскільки призначення пенсії належить до повноважень пенсійного органу, а не суду.

До того ж, як вже було зазначено судом вище, ГУ ПФУ в Донецькій області не розглядало питання про переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції Закону № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, натомість відмовило в переведенні на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Як наслідок, за встановлених фактичних обставин, належним способом захисту порушеного права позивача є покладання на пенсійний орган обов`язку повторно розглянути заяву від 26 липня 2021 року про переведення на інший вид пенсії з урахуванням правової оцінки суду.

З приводу доводів позивача про застосування абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 та ст. 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345) суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону № 345, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків […] за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Закон № 345 спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 345 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Ст. 8 Закону № 345 визначає особливості пенсійного забезпечення осіб, на яких поширюється дія цього Закону.

Так, згідно зі ст. 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків […] за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях.

Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де:

ТП тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

При цьому, згідно з абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом, а відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а навів такі висновки:

«[…]

24. Аналізуючи згадані вище положення законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів зазначає, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. При цьому додаткове зарахування по одному року за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах здійснюється лише для обчислення розміру пенсії за віком за Списком № 1, а не при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

25. Тобто, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345, і застосовується такий механізм безпосередньо під час розрахунку розміру пенсії.

[…]».

Суд відзначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що ГУ ПФУ в Донецькій області вирішило відмовити ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Разом з цим, питання обчислення розміру пенсії за віком у спірних правовідносинах не поставало, як наслідок, жодних висновків щодо наявності/відсутності підстав для застосування ст. 8 Закону № 345 при обчисленні пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області не робило.

В межах спірних правовідносин застосування ст. 8 Закону № 345 не є предметом спору.

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, обчисливши її розмір із розрахунку за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додаткового зарахування по одному року, та встановивши відповідно до ст. 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії у розмірі 80% його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менше ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, як такі, що заявлені передчасно.

Додаткове зарахування по одному року за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 та ст. 8 Закону № 345 здійснюється лише для обчислення розміру пенсії за віком за Списком № 1, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню як такі, що заявлені передчасно.

Вимоги позивача в частині покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку зарахувати до пільгового стажу періоди роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» та роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають задоволенню, виходячи з наведених нижче мотивів.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, суд виходить з також.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.

Водночас аналіз положень ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 свідчить, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16, листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що було запроваджене ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 викладений Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що 06 грудня 1991 року Верховна Рада України прийняла постанову № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Постанова ВРУ № 1931).

П. 4 Постанови ВРУ № 1931 Кабінету Міністрів України доручено прийняти нормативні акти щодо застосування вказаного Закону з питань, віднесених ним до компетенції Кабінету Міністрів України.

22 лютого 1992 року на виконання Постанови ВРУ № 1931 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Постанова КМУ № 81).

П. 1 Постанови КМУ № 81 міністерствами і відомствам України доручено розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788 згідно з додатком.

В додатку до Постанови КМУ № 81 наведений «Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розділом ІІ «Документи, що затверджуються міністерствами» Переліку проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено «Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону)», виконавець Мінсоцзабез України, строк виконання березень 1992 року.

Однак, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, зважаючи на дату його прийняття та форму викладення, не може вважатися документом, затвердженим міністерством на виконання постанови КМУ № 81.

До того ж Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а зазначив:

«[…]

26. Посилання скаржника на обов`язковість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом.

[…]».

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС та не може підміняти і доповнювати положення закону, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, ст. ст. 13, 14 Закону № 1788 та інші положення цього Закону не передбачають застосування кратності при обчисленні спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах або за провідними професіями.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Решта доводів позивача висновків суду про часткове задоволення позову не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн (квитанція від 19 жовтня 2021 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код: 20987385, місцезнаходження: Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 серпня 2021 року № 99 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу:

період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва:

з 09 жовтня 2008 року по 08 жовтня 2010 року:

з 01 червня 2011 року по 31 серпня 2011 року;

з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року;

період проходження військової служби за контрактом:

з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три:

час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в), в кратному обчисленні один місяць служби за три:

час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції:

з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року;

з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року;

час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів:

з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року;

з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року;

з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року;

з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року;

з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року;

з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року;

з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року;

з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року;

з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року;

з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року;

з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року;

з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.

7. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

8. В іншій частині позовних вимог відмовити.

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

10. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

11. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

12. Повне судове рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя Т.О. Кравченко