Справа № 200/5089/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Справа№200/5089/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі, меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області донарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, нарахувавши та виплативши її у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, у розмірі 8179,00 грн.

12.12.2022 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі, меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області донарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, нарахувавши та виплативши її у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, у розмірі 8179,00 грн.

Подана позивачем заява приймається судом до розгляду, у зв`язку з чим розгляд даної справи здійснюється судом з її урахуванням.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2022 році отримав щорічну разову допомогу до 5 травня лише у розмірі 1491,00 грн., замість 9670,00 грн. відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Однак, із зазначеним розміром виплаченої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік позивач не погоджується, оскільки, на його думку, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року, така допомога з 27.02.2020 року має виплачуватися у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 року.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що позовні вимоги у цій справі є безпідставними та заявлені до неналежного відповідача.

Зокрема, відповідач у відзиві на позов, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 112, вказує, що Міністерство соціальної політики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють ці кошти між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, а останні здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

На переконання відповідача, з огляду на норми постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 112, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня позивачу органом, є саме відповідне Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача, тобто в даному випадку - Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради.

У контексті наведеного, у відзиві на позов відповідач зазначає, що не порушував жодних прав та законних інтересів позивача, оскільки органами Пенсійного фонду України не здійснюється виплата грошової допомоги до 5 травня.

Серед іншого, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 01.12.2022 року у справі № 580/2869/22, відповідно до якої Верховний Суд дійшов висновку про те, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися у розмірах, що визначені Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5089/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як видно з посвідчення серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

25.06.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо доплати одноразової грошової щорічної допомоги, як учаснику бойових дій, за 2022 рік у розмірі 8179,00 грн. у зв`язку з тим, що у червні 2022 року отримав таку допомогу лише у сумі 1491,00 грн.

У відповідь на звернення позивача відповідач, листом № 10320-8928/С-15/8-0500/22 від 30.06.2022 року повідомив, про те, що щорічна одноразова грошова допомога відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" була нарахована позивачу в розмірі 1491,00 грн. та сплачена у червні поточного року.

Отже, за наслідками розгляду заяви позивача від 25.06.2022 року відповідач фактично відмовив позивачу у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-XII).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Щодо належного відповідача у даній справі.

Як було вказано вище, відповідач посилається на норми постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 112, якими встановлено, що уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня позивачу органом, є саме відповідне Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача, тобто в даному випадку - Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради.

Відповідач вважає, що органами Пенсійного фонду України не здійснюється виплата грошової допомоги до 5 травня.

Проте, суд зазначає, що 07.05.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова КМУ № 540), якою затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі - Порядок № 540).

Згідно з пп. 2 п. 2 Постанови КМУ № 540 установлено, що виплата грошової допомоги у 2022 році особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., здійснюється органами Пенсійного фонду України шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Відповідачем у клопотанні від 22.12.2022 року повідомлено суду про те, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Добропіллі та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно з п. 3 Порядку № 540 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., є Пенсійний фонд України.

Водночас, положеннями п. 8 Порядку № 540 регламентується процедура звернення з приводу виплати грошової допомоги таких осіб, яким взагалі не було виплачено щорічної разової грошової допомоги станом на 1 липня поточного року. Саме ці особи після 1 липня мають звертатися з приводу виплати грошової допомоги до місцевого органу соціального захисту населення за задекларованим або зареєстрованим місцем проживання.

Проте, позивач до таких осіб у спірних правовідносинах не відноситься, оскільки йому вказану допомогу було виплачено.

Як було вказано вище, позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно доплати щорічної одноразової грошової щорічної допомоги до 5 травня за 2022 рік 25.06.2022 року.

Тобто, на момент подання заяви від 25.06.2022 року, в контексті приписів п. 8 Порядку № 540 та з урахуванням того, що відповідачем було виплачено позивачу суму грошової допомоги у розмірі 1491,00 грн., у позивача були відсутні підстави звертатися з приводу виплати щорічної одноразової грошової допомоги до будь-яких місцевих органів соціального захисту населення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є належним відповідачем у даній справі, у зв`язку з чим викладені у відзиві на позов доводи щодо заявлення вимог до неналежного відповідача судом відхиляються.

Щодо розміру допомоги належної до виплати позивачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

01.12.2022 року Верховним Судом було прийнято постанову у справі № 580/2869/22, у якій Верховний Суд, серед іншого, дійшов наступних висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

... Правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон № 3551-XII.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 1 січня 2008 року) частину п`яту статті 12 Закону № 3551-XII викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI.

У подальшому, Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII і Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 2 березня 2016 року, № 233 від 5 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року, № 112 від 19 лютого 2020 року та №325 від 8 квітня 2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У цьому ж Рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення….

З огляду на вказані висновки Верховного Суду, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) у спірних правовідносинах, для визначення розміру одноразової допомоги до 5-го травня мала застосовуватись стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Однак, далі Верховний Суд зазначив про те, що: ... Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3). Крім того, підпунктом 2 пункту 4 вказаного Указу постановлено Кабінет Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 2593/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону №389-VІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень….

Верховний Суд у вказаній постанові зауважив, що Європейська конвенція з прав людини та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права визначають, що держава може відходити від положень актів у разі війни або іншої суспільної небезпеки в тих межах, яких вимагає гострота становища.

Також, як зазначив Верховний Суд, Конституційний Суд України у своїх рішеннях (№ 20-рп/2008, № 20-рп/2011, № 3-рп/2012 та № 5-р/2018) сформував практику стосовно запровадження, шляхом прийняття законів, нових механізмів перерозподілу Державного бюджету України та використання бюджету Пенсійного фонду України у соціальній сфері, спрямованих на досягнення розумного балансу між інтересами окремих осіб, суспільства та держави.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що держава, виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей, має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд.

Тобто, у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства.

Верховний Суд вказав, що рішення суб`єктів владних повноважень стосовно виділення чи перерозподілу фінансових ресурсів на соціальні програми у зв`язку з потребами першочергового фінансування потреби оборони країни не повинні спричиняти свавілля, а навпаки, заслуговувати на підтримку громадян, а для цього такі зусилля парламенту, глави держави, уряду в умовах воєнного стану повинні бути належним чином умотивовані та донесені до відома суспільства.

В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Відтак, прийняті органами державної влади рішення, направлені для досягнення вказаних цілей, повинні піддаватись судовому контролю з особливою увагою. Водночас, за межами воєнного стану, при досягненні інших суспільних цілей, розсуд держави є істотно вужчим.

Підтримання високого рівня обороноздатності є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Конституції України захист суверенітету та територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

При цьому обмеження прав людини і громадянина під час війни може бути цілеспрямованим і масовими, однак очевидним є те, що в умовах воєнного стану підстави для його виправдання є іншими ніж у мирний час. Питання оцінки таких обмежень обумовлюються, серед іншого, тим, що у військовий час органи державної влади з метою здійснення оборони держави можуть надавати перевагу аргументам, які обумовлюють посилення обороноздатності (потреби оборони), а не тим, які націлені на індивідуальні права.

Частиною другою статті 20 Закону №389-VІІІ передбачено, що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Аналізуючи вказані норми Верховний Суд вказав, що правовідносини щодо соціального захисту громадян регулюються статтею 46 Конституції України, яка не передбачена частиною другою статті 64 Конституції України та дійшов висновку про те, що право соціального захисту, гарантоване статтею 46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Верховний Суд зазначив, що абзацом третім підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Відповідно до частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою («Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») затвердив Порядок № 540.

Крім цього, проаналізувавши вказані норми Верховний Суд дійшов до висновків про те, що Кабінет Міністрів України, відповідно до пунктів 3, 7 статті 116 Конституції України, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, з огляду на запровадження в Україні воєнного стану та для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, зокрема і щодо порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

З огляду на запровадження в Україні воєнного стану та для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації, виходячи з наявних/обмежених фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо тимчасового порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, що стосується разової (несистематичної, додаткової до пенсії та інших видів соціальних виплат) грошової допомоги від держави, ніяким чином не може розцінюватися, як звуження права на соціальний захист, таке рішення покликане, передусім, фінансово забезпечити заходи правового режиму воєнного стану в Україні та заходи загальної мобілізації.

Крім цього, Верховний Суд визнав безпідставним посилання позивача на рішення Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у зразковій справі №440/2722/20, оскільки після прийняття вказаного рішення відбулася зміна законодавства у частині врегулювання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, а також суттєво змінилися обставини: Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і на сьогодні.

З огляду на положення частини другої статті 20 Закону №389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися саме у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540.

Врахувавши вказані висновки Верховного Суду, суд зазначає, що додатком до Порядку № 540 передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується учасникам бойових дій у розмірі - 1491,00 грн.

Отже, виплативши позивачу позивачу одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2022 рік у розмірі 1491,00 грн., відповідач прав позивача на виплату вказаної допомоги не порушив та діяв правомірно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні вимог позивача, а також те, що сторони не понесли судових витрат (позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано), відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення складене 06 лютого 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч