Справа № 196/100/23
Суддя: Бабічева Л. П.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/100/23
№ провадження 2-а/196/10/2023
УХВАЛА

06.02.2023 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2023 року,-

Встановив:

02.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення ГАБІ №472445 від 21.01.2023 року, у якій просить постанову від 21.01.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у розмірі 850 грн. скасувати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали поданої скарги, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху на підставі ч.1 ст.123, ч.1 ст.169 КАС України,виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

ОСОБА_1 , у порушення вищевказаної норми, звернувся до суду зі скаргою, а не позовною заявою, в якій мають бути зазначені сторони (позивача та відповідача по справі).

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У поданій до суду скаргі ОСОБА_1 не визначено позивача та відповідача у даній справі (інших учасників справи) та не зазначено відомостей відповідно до п. .2 ч.5 ст. 160 КАС України, а саме, повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Отже, ОСОБА_1 слід подати до суду позовну заяву із зазначенням повного найменування сторін (учасників справи) по справі і відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.160 КАС України, та відповідно до ч.1 ст.161 КАС України додати копію позовної заяви з копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Суд звертає увагу на те, що статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У даному випадку суб`єктом владних повноважень являється Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, проте вказану юридичну особу не зазначено у якості відповідача.

Відповідно до положень п.4 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог відповідно до положень вищевказаної статті.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вимоги до оформлення письмових доказів визначені у ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З поданої до суду скарги вбачається, що ОСОБА_1 додано у якості доказу лише одну ксерокопія постанови від 21.01.2023 року, яка належним чином не засвідчена відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Таким чином, позивачу слід надати належним чином засвідчені письмові докази відповідно до кількості учасників процесу, із зазначенням наявності у позивача чи іншої особи їх оригіналів.

У порушення положень п.11 ч.5 ст. 160 КАС України не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, ч.1 ст.123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

ОСОБА_1 у тексті поданої скарги зазначає, що термін оскарження постанови 10 діб, просить відновити строк у зв`язку з воєнним станом та складністю комунікації з адвокатом, який мешкає у м.Дніпро, при цьому скарга подана ОСОБА_1 , а не представником.

Отже, ОСОБА_1 звернувся до суду після спливу строку передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України та в порушення ч.1 ст. 123, ч. 6 ст.161 КАС України не додав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази на підтвердження обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові від 18.03.2020 року (справа №543/775/17) відступила від висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 13 грудня 2016 року (провадження №21-1410а16) та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Згідно із ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, за подання до адміністративного суду фізичною особою позову про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2023 році становить 536,80 грн. та надати суду докази щодо підтвердження сплати судового збору.

ОСОБА_1 не доданий документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, не наведено підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, та не зазначено докази на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що скаргу ОСОБА_1 на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2023 року слід залишити без руху, а ОСОБА_1 надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає у доступі до правосуддя після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 241, 248 КАС України, суддя, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2023 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява (скарга) вважатиметься неподаною і буде повернута ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Бабічева