Справа № 340/5303/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року справа № 340/5303/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов Приватного підприємства «МКПП ГОРГАЧІ» (далі Підприємство) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06 листопада 2020 року, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за липень 2020 року на суму 589572 грн.

У судовому засіданні представник зазначив, що договори, які укладено з СФГ «Бара» (далі Господарство) і ФГ «Долина РТ» (далі Господарство 2), носили реальний характер і настали правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

Платник податків правомірно сформував в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту.

Стверджував, що наслідки порушень в діяльності контрагентів не можуть поширюватись відносно Підприємства.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 3 а.с.57-64).

У судовому засіданні представники пояснили, що договори, які уклало Підприємство з контрагентами, не спрямовувалися на реальне настання наслідків, котрі обумовлювались ними.

Стверджували, що у контрагентів не існувало засобів (потужності) для вирощування сої, а перевізники, котрі зазначені у товарно-транспортних накладних, заперечили факт перевезення.

23 листопада 2020 року судом відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (Том 3 а.с.46-47).

27 січня 2023 року сторони до суду не з`явились (Том 4 а.с.97).

Суд відповідно до приписів частини 9 статті 205 КАС України прийняв рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, у період з 29 вересня по 07 жовтня 2020 року Управління провело документальну позапланову виїзну перевірку діяльності Підприємства щодо дотримання податкового законодавства під час декларування від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2020 року (Том 3 а.с.1-32).

Позивач виробляє нерафіновані олію, жири і макуху соєву, маючи відповідні засоби (потужність).

Управління визнає, що платник податків користується відповідним обладнанням.

Ревізори встановили, що від`ємне значення суми податку на додану вартість сформовано за рахунок задекларованих взаємовідносин з Господарством і Господарством 2 у червні та липні 2020 року.

Підприємство придбавало сою.

Згідно видаткових накладних за період з 03 по 12 липня 2020 року Підприємство придбало у Господарства товару на загальну суму 3103955 грн (з урахуванням ПДВ у сумі 517326 грн) (Том 4 а.с.53).

Згідно видаткової накладної від 03 червня 2020 року Підприємство придбало у Господарства 2 товару на загальну суму 433474 грн (з урахуванням ПДВ у сумі 72246 грн) (Том 4 а.с.53).

Господарство і Господарство 2 виписали податкові накладні, суми податку на додану вартість яких позивач включив до податкового кредиту червня і липня 2020 року.

Від`ємне значення суми податку на додану вартість червня 2020 року увійшло до від`ємного значення суми податку на додану вартість наступного місяця.

Отже, від`ємне значення суми податку на додану вартість за липень 2020 року складалось із суми 589572 (517326 + 72246) грн (кредит стосовно взаємовідносин з Господарством і Господарством 2).

Під час перевірки платник податків надав ревізорам усі первинні документи бухгалтерського обліку стосовно придбання, переробки сої і реалізації олії сої (видаткові, податкові і товарно-транспортні накладні, журнал реєстрації в`їзду транспорту, акти приймання сої, докази сплати коштів, договори поставки й документи, які надали контрагенти стосовно походження товару (власно вирощена соя)).

Ревізори проаналізували документи Підприємства і податкову інформацію щодо Господарства та Господарства 2 й зробили висновок, що контрагенти не мали змоги і не поставили товар.

Ревізори зробили висновок, що сою, яку нібито поставили Господарство і Господарство 2, Підприємство придбало у невідомої особи та переробило.

Ревізори зробили висновок, що позивач безпідставно задекларував податковий кредит у сумі 589572 грн за червень і липень 2020 року, так як сформований за рахунок податкових накладних, які виписані не продавцями товару.

Керівник податкового органу погодився з висновками ревізорів і прийняв податкове повідомлення-рішення від 06 листопада 2020 року, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за липень 2020 року на суму 589572 грн (Том 2 ас.228-229).

Позов подано до суду 19 листопада 2020 року (Том 1 а.с.1-33).

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, вирішуючи позов, суд має перевірити висновок податкового органу стосовно реальності виконання правочинів.

Ревізори зробили висновок, що Господарство і Господарство 2 не поставляли сою, хоча первинні документи бухгалтерського обліку, які надало Підприємство, вказують на протилежне.

Висновок податкового органу ґрунтується на таких твердженнях: контрагенти не могли постачати сою, оскільки не мали виробничих можливостей (недостатня кількість землі, робочої сили, техніки і інше); товарно-транспортні накладні складено з порушенням діючого законодавства, а частина перевізників, що зазначені в них, заперечили факт перевезення.

Водночас ревізори визнали, що кількість сої, яку, на їх погляд, нібито поставили Господарство і Господарство 2, перероблено.

Тому суд переходить до дослідження питання перевезення сої.

Перевезенням товару займались Господарство і Господарство 2.

Отже, контрагенти винаймали транспорт.

Стосовно перевезення сої Господарством.

Так, згідно товарно-транспортних накладних від 03, 04, 05, 07 і 12 липня 2020 року Господарство поставило сою у кількості 248,15 т на загальну суму 3103955 грн (з урахуванням ПДВ у сумі 517326 грн) (Том 4 а.с.53).

До перевезення залучено таких перевізників: ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ПП «Хлибка», ФГ «Довгополий О.Ю. (Том 3 а.с.53).

Під час перевірки ревізори надіслали запити до перевізників на предмет здійснення перевезення.

ФГ «Довгополий О.Ю.» заперечило надання будь-яких послуг Господарству (Том 3 а.с.94).

ОСОБА_2 повідомив, що не набував статусу фізичної особи підприємця і не надавав Господарству послуг з перевезення (Том 3 а.с.198).

Варто зазначити і наступне.

У товарно-транспортній накладній від 04 липня 2020 року ( ОСОБА_2 (перевізник)) зазначено, що сою перевозили автомобілем з причепом, а номер останнього № НОМЕР_1 (Том 4 а.с.53).

За таким номером з 20 лютого 2020 року зареєстровано легковий автомобіль «БМВ» (Том 3 а.с.84-85).

ФОП ОСОБА_1 надіслав до податкового органу договір про надання послуг з перевезення від 01 липня 2020 року, який укладено з Господарством, 4 товарно-транспортні накладні, акт приймання-передачі виконаних робіт і акт звірки взаєморозрахунків (Том 3 а.с.97-104).

Згідно змісту товарно-транспортних накладних від 02, 03, 04 і 06 липня 2020 року перевозилась соя з Харківської області до м.Кропивницький (Том 3 а.с.99-101).

Вантажоодержувачем зазначено Підприємство.

Перевезення здійснювалось автомобілями «ДАФ» № НОМЕР_2 і «ДАФ» № НОМЕР_3 з напівпричепом № НОМЕР_4 .

Транспортні засоби і напівпричіп належать на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (Том 3 а.с.84-85).

Інші перевізники не надали пояснень до податкового органу.

Отже, ОСОБА_2 і ФГ «Довгополий О.Ю.» спростували перевезення сої з Харківської області до м.Кропивницький.

Таким чином відсутні докази передачі Господарством сої за трьома товарно-транспортними накладними (№ВС 4441, №ВС 4450, №ВС 001) (Том 3 а.с.53).

Мова йде про передачу сої 03 липня 2020 року у кількості 28,54 т, 04 липня 2020 року 40,92 т, 12 липня 2020 року 39,3 т.

Підприємство і податковий орган стверджують, що соя у кількості 28,54 т, 40, 92 т і 39,3 т поставлена та перероблена.

Суд не може заперечувати такого факту, однак зробив висновок, що товар поставлений третьою особою, а не Господарством.

Приймаючи товарно-транспортні накладні, згідно яких перевізниками зазначені ОСОБА_2 і ФГ «Довгополий О.Ю.», Підприємство усвідомлювало, що діє протиправно і не мало право включати до податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2020 року кошти у сумі 59460 грн, 85253 грн., і 82808 грн., оскільки податкові накладні на ці суми складені не постачальником товару.

Загальна сума податку на додану вартість становить 226921 грн.

Позивач не міг не розуміти (бачити), що соя завозиться іншими (невідомими податковому органу і суду) транспортними засобами та перевізниками, між якими і Господарством не встановлено зв`язку.

Приписами підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Якщо здійснення операції з придбання товарів не було (відсутня реальність), то не виникає право на податковий кредит.

Право на податковий кредит виникає у разі здійснення операції і складання податкової накладної постачальником товару.

Оскільки Господарство не постачало сої у кількості 28,54 т, 40,92 т, 39,3 т, тому Підприємство не набуло права на формування податкового кредиту на загальну суму 226921 грн за рахунок податкових накладних, які виписав контрагент.

Управління не надало доказів стосовно ненадання послуг з перевезення сої ПП «Хлибка» і ФОП ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_1 підтвердив надання послуг, а ПП «Хлибка» не заперечив надання послуг.

Стосовно перевезення сої Господарством 2.

Так, згідно товарно-транспортної накладної від 03 червня 2020 року Господарство 2 поставило сої у кількості 36,58 т на загальну 433474 грн (з урахуванням ПДВ у сумі 72246 грн) (Том 4 а.с.53).

До перевезення залучено ПП «Бугайчук А.І.» (Том 4 а.с.53).

Під час перевірки ревізори надіслали запит до перевізника на предмет здійснення перевезення.

Перевізник не надав відповіді.

У товарно-транспортній накладній зазначено, що вантаж перевозився з с.Джугастра Крижопільського району Вінницької області до м.Кропивницький.

Перевезення здійснено автомобілем «ДАФ» № НОМЕР_5 з причепом № НОМЕР_6 .

За реєстраційними номерами зареєстровано вантажний автомобіль і напівпричіп з 27 листопада 2018 року та 04 вересня 2019 року (Том 3 а.с.84-85).

Власником напівпричепу є ОСОБА_4 (Том 3 а.с.84-85).

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що податковий орган не надав доказів, які б доводили, що вантаж не перевозився згаданим транспортним засобом і перевізником.

Щодо податкової інформації стосовно Господарства.

Перш за все, з урахуванням дослідження питання перевезення вантажу суд зробив висновок, що ФОП ОСОБА_1 і ПП «Хлибка», уклавши договір перевезення з Господарством, доставили до Підприємства 139,39 т сої.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило, що Господарство орендує 4 земельні ділянки державної форми власності площею 7,5422 га, 8,2126 га, 17,9585 га, 5,53 га (Том 3 а.с.87-88).

Дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 23 червня 2020 року (оренда на 7 років) (товарне сільськогосподарське виробництво).

За повідомленням Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області Господарству на праві власності не належить сільськогосподарська техніка, самохідні машини і механізми (Том 3 а.с.90).

Господарство подало повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма №20-ОПП) (Том 3 а.с.12-14).

Платник податків задекларував користування офісним приміщенням, гаражним комплексом, транспортними засобами, сільськогосподарською технікою і сільгоспугіддями площею 142,8 га.

01 квітня 2020 року Господарство подало податковий розрахунок зі земельного податку за 2019 рік, у якому відображено податкові зобов`язання у сумі 21626,76 грн за використання земельних ділянок площею 142,8 га (Том 3 а.с.14).

Згідно відомостей податкових накладних за травень-липень 2020 року Господарство придбавало дизельне паливо, скраплений газ, техніку, посівний матеріал і інше (Том 3 а.с.15-17).

Господарство звітувало про працевлаштування 9 осіб у першому кварталі 2020 року.

Управління не використовувало акт перевірки Господарства і не ініціювала зустрічну перевірку.

Сукупність податкової інформації, якою володів податковий орган, без проведення зустрічної перевірки із урахуванням пояснень ФОП ОСОБА_1 (перевізника), не давала можливості зробити обґрунтований висновок щодо непостачання сої у кількості 139,39 т.

Тому суд визнає необґрунтованим висновок стосовно завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за липень 2020 року щодо взаємовідносин з Господарством на суму 290405 грн.

Щодо податкової інформації стосовно Господарства 2.

Перш за все, податковий орган не надав доказів щодо спростування перевезення ПП « ОСОБА_4 » на замовлення Господарства 2 сої у кількості 36,58 т для потреб Підприємства.

Податковий орган визнав, що Підприємство переробило таку кількість сої.

Господарство 2 подало повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма №20-ОПП) (Том 3 а.с.22-24).

Платник податків задекларував користування офісним приміщенням, гаражним комплексом, транспортними засобами, сільськогосподарською технікою і земельними ділянками площею 101 га і 20,5295 га.

Податковий орган визнав, що стосовно меншої земельної ділянки укладено договір оренди землі, а щодо більшої відсутні будь-які відомості.

Господарство 2 задекларувало нарахування і виплату доходів 5 самозайнятим особам, 4 з яких отримували доходи у інших підприємств.

14 квітня 2020 року Господарство 2 подало податковий розрахунок зі земельного податку за 2019 рік, у якому відображено податкові зобов`язання у сумі 23265,39 грн за використання земельних ділянок площею 140,2742 га (Том 3 а.с.24-25).

Згідно відомостей податкових накладних за квітень-червень 2020 року Господарство 2 придбавало дизельне паливо, скраплений газ, техніку, посівний матеріал і інше (Том 3 а.с.26).

Водночас задекларовано реалізацію кукурудзи, пшениці, соняшника, сої.

Управління не використовувало акт перевірки Господарства 2 і не ініціювала зустрічну перевірку.

Сукупність податкової інформації, якою володів податковий орган, без проведення зустрічної перевірки, не давала можливості зробити обґрунтований висновок щодо непостачання сої у кількості 36,58 т.

Тому суд визнає необґрунтованим висновок стосовно завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за липень 2020 року щодо взаємовідносин з Господарством 2 на суму 72246 грн.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування податкового повідомлення-рішення в частині завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за липень 2020 року на суму 362651 (290405 + 72246) грн.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 8843,58 грн. (Том 1 а.с.34).

Позов задоволено на 61,5% майнових вимог.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 06 листопада 2020 року, яким Приватному підприємству «МКПП ГОРГАЧІ» зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за липень 2020 року на суму 589572 грн, в частині суми 362651 грн.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області на користь Приватного підприємства «МКПП ГОРГАЧІ» судові витрати в сумі 5438,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей