Справа № 420/10151/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.05.2022 року, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, за результатом розгляду якого, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 15.11.2022 року, позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 10.05.2022 року за № 73 про відмову у призначенні пенсії;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоди зайняття підприємницькою діяльністю із 07.07.1996 року по 01.01.2012 року та з 31.12.2014 року по 01.01.2016 року.

В обґрунтування уточненого позову представник позивач зазначає, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за інвалідністю 3 групи, яка розглядалася ГУ ПФУ в Київській області. Рішенням ГУ ПФУ в Київській області від 10.05.2022 року за № 73 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу 12 років. Однак, позивач зазначає, що сплата ним фіксованого податку у період з 10.01.2001 року по 06.12.2004 року підтверджується відомостями податкової, а у період з 31.12.2014 року по 01.01.2016 року - квитанціями.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.08.2022 року від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким, відповідач вказав, що позивачу не враховано до страхового стажу період ведення підприємницької діяльності з 25.02.1996 року по 31.12.1999 року у зв`язку із відсутністю даних про сплату страхових внесків у цей період, а за 2000-20009 роки - у зв`язку із відсутністю звітів з персоніфікованого обліку за формою ІНДАНІ та додатку 5 за 2010, 2011, 2015 роки.

12.09.2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 31.10.2022 року.

15.11.2022 року суд прийняв до провадження уточнений позов ОСОБА_1

04.01.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 31.01.2023 року об 11 годині 00 хвилин.

До судового засідання сторони не з`явилися.

30.01.2023 року від представника відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

31.01.2023 року від сторони позивача надійшла заява про розгляд справи без учті позивача та його представника.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд розглядає справу уписьмовому провадженні.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

05.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Згідно з розпискою-повідомленням від 05.05.2022 року № 1696, разом із заявою позивач надав: копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорту, трудової книжки, виписки з акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності, довідку та документ про підтвердження страхового стажу, довідку ДПІ.

10.05.2022 року ГУ ПФУ в Київській області прийнято рішення № 73 про відмову у призначення пенсії по інвалідності.

З огляду на зміст вказаного рішення, позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Необхідний страховий стаж, визначений ст. 32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для осіб з інвалідністю ІІІ групи, у віці від 49 років до досягнення особою 51 років включно, становить 12 років. Страховий стаж особи становить 11 років 08 місяців 02 дні.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами ч. 1 ст. 32 Закону №1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років.

Згідно із частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Підпунктами 1-4 пункту 2.1 Порядку №21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

Згідно з п. 2.2. Порядку № 21-1, до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на вищевикладене, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до абз.3 підп.2 п.2.1 Розділу 2 Порядку №22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування з 01 січня 2004 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Так, частинами 1, 2 статті 21 Закону №1058-IV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

У п.1 ч.2 ст.22 Закону №1058-IV визначено, що відомості, які містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії слугували твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування до загального страхового стажу позивача періодів підприємницької діяльності з 07.07.1996 року по 01.01.2012 року та з 31.12.2014 року до 01.01.2016 року, оскільки відсутні дані про сплату внесків.

Згідно з розділом XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV підпункту 3 підпункту 3-1, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також, із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року №793 пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) викладено у наступній редакції:

«Час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01.05.1993, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток №1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів» .

З огляду на вказане правове регулювання спірних правовідносин, суд встановив, що з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків.

Відповідно до довідки ГУ ДПС в Одеській області від 17.05.2022 року № 8394/6/15-32-24-03-10, ОСОБА_1 був зареєстрований як суб?єкт підприємницької діяльності та перебував на обліку у Малиновській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області з 26.05.1996 року по 23.02.2022 року. Інформація про сплату податків з 25.05.1996 року по 31.12.2000 роки відсутня в архівній обласній базі даних ГУ ДПС в Одеській області. В період з 01.01.2001 року по 31.12.2004 року позивач перебував на загальній системі оподаткування та сплачував фіксований податок.

Також, позивач надав суду квитанції про сплату єдиного внеску у 2009-2015 роках, їх необгрунтованість чи фіктивність не доведена.

На думку суду, відсутність у позивача будь-якої заборгованості зі сплати обов`язкових платежів (у випадку наявності заборгованості, не була б проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності позивача) при здійсненні підприємницької діяльності (протилежного відповідачем не доведено) вказує на її своєчасну сплату.

Суд зазначає, що визначальним фактом для зарахування періоду підприємницької діяльності до страхового стажу є сплата особою страхових внесків, у зв`язку із чим, наявні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів діяльності з 07.07.1996 року по 31.12.2000 року, з 01.01.2005 року по 31.12.2011 року та з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Водночас уперіод з 01.01.2001 року по 31.12.2004 року позивач знаходився на загальній системі оподаткування, а тому відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 01 липня 2000 року повинен підтверджувати довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Винятків з такого правила чинне законодавство не містить. Тобто, якщо відомості щодо здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування не підтверджуються інформацією з бази персоніфікованого обліку, то такий період до страхового стажу не зараховується.

Натомість такої довідки з відомостями персоніфікованого обліку форми ОК-5 позивачем не надано, у зв`язку з чим суд робить висновок, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами відомості, необхідні для зарахування періоду ведення ним підприємницької діяльності з з 01.01.2001 року по 31.12.2004 року.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 10.05.2022 року за № 73 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до загального страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоди зайняття підприємницькою діяльністю з 07.07.1996 року по 31.12.2000 року, з 01.01.2005 року по 31.12.2011 року та з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Суд, також, робить висновок, що в частині позовних вимог до ГУ ПФУ в Одеській області, слід відмовити, оскільки заява ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності розглядалася ГУ ПФУ в Київській області.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив 1984,80 грн. судового збору.

Оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , з відповідача - ГУ ПФУ в Київській області на користь позивача має бути стягнуто 1488,60 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 205, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.05.2022 року, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 10.05.2022 року за № 73 про відмову у призначенні пенсії;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до загального страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоди зайняття підприємницькою діяльністю з 07.07.1996 року по 31.12.2000 року, з 01.01.2005 року по 31.12.2011 року та з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1488,60 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (, вул. Саєнка Андрія, б. 10 , м. Фастів, Київська обл., 08500).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 08.02.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо