Справа № 640/19633/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, апелянт) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, 05 грудня 2022 року відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 16 січня 2023 року визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, скаргу залишено без руху через невідповідність вимогам статей 295 та 296 Кодексу адміністративного судочинства України, апелянту запропоновано протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропущення процесуального строку.

Відповідно до довідки про доставку електронних листів копію ухвали отримано апелянтом 17 січня 2023 року.

Таким чином, останній день строка на усунення недоліків апеляційної скарги припадає на 27 січня 2023 року.

01 лютого 2023 року до суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що рішення суду отримав 14 жовтня 2022 року, при цьому на території України введений воєнний стан.

Розглянувши клопотання, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Положеннями частини 2 статті 44 та частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом та не можуть мати будь-яких привілеїв.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Наведеним апелянтом у клопотанні доводам щодо дати отримання оскаржуваного рішення та введення на території України воєнного стану вже дана правова оцінка в ухвалі апеляційного суду від 16 січня 2023 року.

Інших об`єктивних перешкод, які не давали скаржнику можливості своєчасно реалізувати право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку в строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, не наведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що причини, на які посилається апелянт для поновлення процесуального строку, є неповажними.

Отже, наявні правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження та повернення скаржнику апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 248, 299, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути апелянтові апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька