Справа № 160/18315/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент захисту економіки Національної поліції України, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не оформлення та не направлення необхідних документів до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом № 177 о/с від 21.03.2016 р. по особовому складу Національної поліції України його звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно вказаного наказу вислуга років на день звільнення складає 16 років 05 місяців 19 днів, на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) 05 років 10 місяців 19 днів. Позивач звернувся до Національної поліції України та до Департаменту захисту економіки Національної поліції України із заявою від 26.09.2022 року, в якій просив підготувати та надати у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення йому пенсії за вислугу років. На дату звернення до суду відповіді на вказану заяву позивачем не отримано. Позивач вважає, що відповідачем під час визначення стажу, який враховується для призначення пенсії, не було зараховано до вислуги років для призначення пенсії час проходження служби з 15.10.1999 р. по 26.07.2011 р. на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця, а також час навчання у цивільному вищому навчальному закладі за період з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Отже, ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не оформлення та не направлення необхідних документів до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»
21.12.2022 р. засобами поштового зв`язку до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на наступне.
Наказом НПУ від 21.03.2016 № 177 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 04.04.2016. Крім того, даним наказом визначено, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення зі служби в поліції складала: у календарному обчисленні - 16 років 05 місяців 19 днів; на пільгових умовах - 05 років 10 місяців 19 днів
27.09.2022 р. позивачем цінним листом на адресу НПУ була направлена заява від 26.09.2022 р., в якій останній просив підготувати та надати у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії (до відповідного органу Пенсійного фонду) документи для призначення йому пенсії за вислугу років.
За наслідками розгляду заяви від 26.09.2022 заявнику Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України листом від 25.10.2022 № Л-602/48-2022 (копія додається) була надана відповідь, в якій наводилися положення пенсійного законодавства і одночасно ОСОБА_1 повідомлено, що зважаючи на наявну у нього вислугу років в календарному обчисленні на момент звільнення зі служби в поліції відсутні підстави для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років.
Щодо відсутності підстав для зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні сформовану за період з 15.10.1999 по 26.07.2011, що загалом становить 05 років 10 місяців 19 днів, вказує, що пункт 2 Постанови № 393 встановлює, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Отже, пункт 2 Постанови № 393 може бути застосовано для визначення вислуги років особам саме у випадку призначення їм пенсії за вислугу років.
Представник відповідача також зазначає, що підставою для виникнення права на пенсію, призначення чи відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб є наявність двох складових: 1. особа має бути звільнена зі служби; 2. особа має подати письмову заяву про призначення пенсії.
У зв`язку з цим, після звільнення зі служби в поліції, тобто починаючи з 04.04.2016 р. до 26.09.2022 р. до Національної поліції України заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за вислугу років, а також заяви про підготовку та направлення до органів Пенсійного фонду України документів для призначення йому пенсії за вислугу років не надходили.
Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, яка набула чинності 19.02.2022, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, зокрема: доповнено Постанову № 393 пунктом 2"1 такого змісту: "2"1. Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови."; у пункті 3 абзац перший викладено в такій редакції: "3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: "; доповнено Постанову № 393 пунктом З11 такого змісту: "З-1. У разі наявності двох і більше підстав для зарахування на пільгових умовах до вислуги років, з якої визначається розмір пенсії, одного і того ж періоду служби вислуга років обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги."; у пункті 4 слова "до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні" замінити словами "на пільгових умовах до вислуги років, - у відповідному пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії".
Отже, на даний час згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 пільгова вислуга років враховується лише при визначенні розміру пенсії та не береться до уваги при визначенні наявності у особи права на призначення пенсії за вислугу років.
Щодо відсутності підстав для зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, час навчання ОСОБА_1 у період з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. в Національній гірничій академії України із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (ч. 2 ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб), що загалом становить 2 роки 4 місяці, представник відповідача зазначає, що частиною 2 статті 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Відповідно до пункту 2 Постанови № 393 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Також, звертає увагу, що позивач сам у позовній заяві зазначає, що первинне військове звання лейтенант запасу йому було присвоєно наказом Міністра оборони України від 24.04.1999 № 176. Зазначена обставина підтверджується довідкою про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу від 15.09.2022 № 13/7/44/124 (далі - довідка), копія якої долучена позивачем до позовної заяви.
При цьому згідно доданих до позовної зави документів у Національній гірничій академії України позивач навчався у період з 01.09.1994 по 25.06.1999, про що ним також зазначено у позовній заяві.
Після співставлення дат закінчення позивачем навчання у цивільному закладі вищої освіти та присвоєння позивачу офіцерського звання вбачається, що присвоєння позивачу офіцерського звання відбулося ще під час навчання його у навчальному закладі. Після закінчення навчання у Національній гірничій академії України позивачу офіцерське (спеціальне) звання не присвоювалося.
Зважаючи на встановлені обставини, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ та пункту 2 Постанови № 393, і, відповідно, зарахування позивачу до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, половину часу його навчання у Національній гірничій академії України, що становить 02 роки 04 місяці.
Окремо звертає увагу, що згідно інформації, яка зазначена у довідці, позивач під час проходження навчання у Національній гірничій академії України курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу проходив у період з 01.09.1996 по 05.06.1998, тобто протягом 01 року 09 місяців 09 днів.
Відповідно до пункту а) частини 1 статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Зважаючи на те, що позивача було звільнено зі служби в поліції з 04.04.2016, для набуття права на призначення пенсії його вислуга років відповідно до Закону № 2262-ХІІ мала б становити 22 роки 06 місяців і більше.
Зазначене також підтверджує відсутність підстав для оформлення та направлення Національною поліцією України до органів Пенсійного фонду України документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
28 грудня 2022 року від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви, у яких зазначено, що позивач звернувся до Департаменту із заявою від 26.09.2022 щодо підготовки та направлення до органів Пенсійного фонду документів для призначення йому пенсії за вислугу років.
Департамент листом від 21.10.2022 № А-70/39/03-2022 повідомив заявника, що згідно з пунктом «а» статті 12 розділу II Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби та мають відповідні календарні роки вислуги (якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше).
На день звільнення зі служби в поліції, а саме станом на 04.04.2016, вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні становила 16 років 05 місяців 19 днів.
Відтак, Департамент вказав, що наведеною законодавчою нормою чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.
Додатково Департамент повідомив ОСОБА_1 , що функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів покладено на уповноважені структурні підрозділи (у міжрегіональних територіальних органах Національної поліції уповноваженим структурним підрозділом визначено Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України).
Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України листом від 25.10.2022 № Л-602/48-2022 повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку з відсутністю у заявника необхідної для призначення пенсії календарної вислуги років, відсутні законні підстави для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для її призначення ОСОБА_1 .
Представник третьої особи зауважує, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262-ХІІ (стаття 102 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Згідно із пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Тобто, згідно з положеннями вказаного Закону беззаперечною умовою призначення пенсії за вислугу років особі, на яку поширюється дія цього Закону, є наявність в особи на день звільнення визначеної Законом достатньої календарної вислуги років.
Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років можливим є зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії, однак цей стаж впливає виключно на розмір пенсії, адже чим більший розмір пільгового стажу, тим більший розмір пенсії.
В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Вказує, що посилання у правовідносинах щодо призначення пенсії за вислугу років на постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393), які суперечать приписам пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, є безпідставним, оскільки згідно з частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.
Пункт 2 Постанови № 393 встановлює, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», під час призначення пенсії згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Отже, пункт 2 Постанови № 393 може бути застосовано для визначення вислуги років особам у випадку призначення їм пенсії за вислугу років.
Підставою для виникнення права на пенсію, призначення чи відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ є наявність двох складових: 1. особа має бути звільнена зі служби; 2. особа має подати письмову заяву про призначення пенсії.
У зв`язку з цим, після звільнення зі служби в поліції, тобто починаючи з 04.04.2016 р. до 26.09.2022 р. до Національної поліції України заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за вислугу років, а також заяви про підготовку та направлення до органів Пенсійного фонду України документів для призначення йому пенсії за вислугу років не надходили.
За період з 04.04.2016 по 08.12.2022 до Департаменту надходило лише одне звернення ОСОБА_1 або осіб, що діяли в його інтересах. Дане звернення ОСОБА_1 було датоване 26.09.2022 та стосувалося питання підготовки та направлення до органів Пенсійного фонду документів для призначення пенсії.
Також, представник третьої особи звертає увагу на те, що з метою недопущення протилежних тлумачень норм законодавства у даних правовідносинах державними органами, судами та суб`єктами, якими здійснюється обрахунок календарної вислуги років для призначення пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393, постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (яка набула чинності 19.02.2022) було внесено зміни, якими зокрема: доповнено Постанову пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.; у пункті 3 абзац перший викладено в такій редакції: 3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:; доповнено Постанову пунктом 3-1 такого змісту: 3-1. У разі наявності двох і більше підстав для зарахування на пільгових умовах до вислуги років, з якої визначається розмір пенсії, одного і того ж періоду служби вислуга років обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.; у пункті 4 слова до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні замінити словами на пільгових умовах до вислуги років, - у відповідному пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії.
Отже, на даний час згідно положень Постанови № 393 пільгова вислуга років враховується лише при визначенні розміру пенсії особи та не береться до уваги при визначенні наявності у особи права на призначення пенсії за вислугу років.
Як наслідок, ОСОБА_1 помилково вважає, що його пільгова вислуга років підлягає зарахуванню до календарної вислуги років, яка надає право на пенсію відповідно до пункту 3 Постанови № 393.
Крім того, представник третьої особи зазначає, що первинне військове звання лейтенант запасу позивачу було присвоєно наказом Міністра оборони України від 24.04.1999 № 176 (копія довідки про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу від 15.09.2022 № 13/7/44/124 міститься в матеріалах справи).
При цьому, згідно доданих до позовної заяви документів у Національній гірничій академії України позивач навчався у період з 01.09.1994 по 25.06.1999.
Після співставлення дат закінчення позивачем навчання у цивільному закладі вищої освіти та присвоєння позивачу офіцерського звання вбачається, що присвоєння йому офіцерського звання відбулося ще під час його навчання у навчальному закладі. Після закінчення навчання у Національній гірничій академії України позивачу офіцерське (спеціальне) звання не присвоювалося.
Відтак, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ та пункту 2 Постанови № 393, і, відповідно, для зарахування позивачу до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, половину часу його навчання у Національній гірничій академії України, що становить 02 роки 04 місяці.
Представник третьої особи також звертає увагу на те, що згідно інформації, яка зазначена у вищевказаній довідці, позивач під час проходження навчання у Національній гірничій академії України проходив курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу у період з 01.0.1996 по 05.06.1998, тобто протягом 01 року 09 місяців 09 днів.
Отже, підстави для оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відсутні, оскільки наявна у позивача вислуга років у календарному обчисленні складає 16 років 05 місяців 19 днів, в той час як для набуття права на призначення пенсії за вислугу років остання мала б становити 22 роки 06 місяців і більше.
З урахуванням наведеного представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до витягу з наказу Національної поліції України № 177 о/с від 21.03.2016 р. підполковника поліції ОСОБА_1 (А-077006) заступника начальника відділу управління захисту економіки в Дніпропетровській області звільнено з 04 квітня 2016 року зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу).
Вислуга років при звільненні складає:
- календарному обчисленні для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та надбавки за вислугу років 16 років 05 місяців 19 днів;
- на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) 05 років 10 місяців 19 днів.
Позивач звернувся до Національної поліції України та до Департаменту захисту економіки Національної поліції України із заявою від 26.09.2022 року, в якій просив підготувати та надати у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії (до відповідного Пенсійного фонду), документи для призначення йому пенсії за вислугу років.
Від Національної поліції України відповіді на звернення не надійшло.
Листом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 20.10.2022 року № Л-69 повідомлено позивача про те, що Законом України Про Національну поліцію передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон).
Згідно з пунктом а статті 12 Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби та мають відповідні календарні роки вислуги (якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та б місяців і більше). На момент звільнення зі служби в поліції, а саме станом на 04 квітня 2016 року, вислуга років у календарному обчисленні становила 16 років 05 місяців 19 днів.
При цьому, зазначеною вище законодавчою нормою чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення та не направлення відповідних документів до пенсійного органу для призначення пенсії, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до статті 1 цього Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони, серед іншого, звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2 статті 17 цього Закону.
Із аналізу наведених норм права вбачається, що Законом № 2262-ХІІ чітко визначено умови призначення пенсії за вислугою років (стаття 12) та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (стаття 17).
Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 01 травня 2008 року ОСОБА_1 :
- з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. - студент Національної гірничої академії України (диплом НР № 11586762 від 25.06.1999 р.);
- 15.10.1999 р. прийнятий на службу в органи внутрішніх справ (наказ ДМУ № 66 о/с від 15.10.1999 р.);
- 06.11.2015 р. звільнений з органів внутрішніх справ (наказ ГУМВС від 06.11.2015 р. №485 о/с);
- 07.11.2015 р. прийнятий на службу до Національної поліції України (наказ НПУ від 07.11.2015 р. № 105 о/с);
- 04.04.2016 р. звільнений зі служби в Національній поліції України (наказ НПУ№ 177 о/с від 21.03.2016 р.).
Отже, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України з 15.10.1999 р. по 04.04.2016 р., що складає, як зазначено в листі Департаменту захисту економіки Національної поліції України № Л-69 від 20.10.2022 р. та наказі Національної поліції України № 177 о/с від 21.03.2016 р. 16 років 05 місяців 19 днів.
Проте, при обрахунку вислуги років позивача Національною поліцією України та Департаментом захисту економіки не враховано вислугу років ОСОБА_1 для призначення пенсії в пільговому обчисленні та вислугу років за період навчання у цивільному вищому навчальному закладі до прийняття на службу в ОВС.
Відповідно до довідки Управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України від 20.03.2016 р. б/н, виданої ОСОБА_1 , робота в минулому та проходження служби:
- 10.1999 - 11.2002 - оперуповноважений відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кіровського РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області;
- 11.2002 - 06.2003 - старший оперуповноважений відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кіровського РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області;
- 06.2003 - 05.2005 - оперуповноважений відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області;
- 05.2005 - 01.2007 - оперуповноважений відділення боротьби зі злочинами в базових галузях економіки та нецільовим використанням бюджетних коштів відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області;
- 01.2007 - 09.2007 - оперуповноважений спеціального відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю по боротьбі зі злочинністю в бюджетній сфері при УМВС України в Дніпропетровській області;
- 09.2007 - 08.2008 - старший оперуповноважений відділу захисту бюджетних коштів Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Дніпропетровській області;
- 08.2008 - 10.2008 - старший оперуповноважений відділу захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 10.2008 - 06.2009 - старший оперуповноважений відділу захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 06.2009 - 08.2011 - старший оперуповноважений відділу захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 08.2011 - 09.2012 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу протидії злочинам в бюджетній сфері управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 09.2011 - 04.2013 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу протидії злочинам в бюджетній сфері та захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 04.2013 - 04.2015 - начальник відділу боротьби зі злочинами в базових галузях економіки, будівництві та житлово-комунальному господарстві оперативно-аналітичного управління боротьби зі злочинами в базових галузях та сферах економіки Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України;
- 04.2015 - 06.2015 - заступник начальника відділу протидії злочинам в бюджетній сфері та захисту бюджетних коштів управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 06.2015 - 08.2015 - в.о. заступника начальника Управління протидії злочинності в сфері економіки ГУМВС України в Дніпропетровській області;
08.2015 - 10.2015 - заступник начальника Управління протидії злочинності в сфері економіки ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- 10.2015 - 11.2015 - в.о. начальника міжрайонного відділу № 1 Управління протидії злочинності в сфері економіки ГУМВС України в Дніпропетровській області;
- з 06.11.2005 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ за п.64 з у зв`язку з переходом у встановленому порядку на службу до Національної поліції України:
- 11.2015 - 03.2016 - заступник начальника відділу Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
Як встановлено п. б ч. 1 ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби - 04.04.2016 р.), особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, поліції.
Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії встановлено постановою Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб від 17.07.1992 № 393 (далі - Постанова № 393), яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII, а пільгове ж обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Аналогічні висновки містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 812/1100/17.
Щодо підстав для зарахування до вислуги на пільгових умовах періодів проходження позивачем служби на посадах оперуповноваженого з розрахунку 1,5 роки за 1 рік служби, суд зазначає таке.
Абзацом 3 пункту 1 Постанови № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Підпункт в пункту 3 Постанови № 393 передбачає, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункті 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Міністерством внутрішніх справ України наказом від 20.07.2006 № 722 затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця (далі - Наказ № 722), до якого віднесено посади: начальник Департаменту; перший заступник начальника Департаменту; заступник начальника Департаменту; начальник управління; перший заступник начальника управління; заступник начальника управління; начальник відділу; заступник начальника відділу; начальник відділення, сектору (крім режимно-секретного); заступник начальника відділення; головний оперуповноважений інспектор; старший оперуповноважений в особливо важливих справах; старший оперуповноважений; оперуповноважений; помічник оперуповноваженого; начальник Головного управління; перший заступник начальника Головного управління; заступник начальника Головного управління; старший інспектор в особливо важливих справах; старший інспектор; інспектор; молодший інспектор.
Пунктом 2 Наказу № 722 передбачено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року № 497, при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.
Відповідно до Переліку, затвердженого Наказом № 722, до посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, віднесено посади оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах, начальника відділення, заступника начальника управління.
Таким чином, з урахуванням положень наказу МВС України № 722, Постанови Кабінету Міністрів України № 497 від 22.06.2005 р., та Постанови № 393 (чинних на час проходження служби позивачем в ОВС), весь час служби позивача на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого підрозділів боротьби з економічною злочинністю Державної служби боротьби з економічною злочинністю зараховується до пільгового стажу з розрахунку один місяць служби за півтора місяця служби, а саме починаючи з 15.10.1999 р. (дата зарахування позивача на посаду оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кіровського РВ Дніпропетровського міського управління У МВС України в Дніпропетровській області) і до 26.07.2011 р.
Разом з цим, 20.07.2011 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 780 Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (набрала чинності 27.07.2011 р.), якою скасовано пільгову вислугу з розрахунку місяць служби за півтора місяця служби для осіб начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ.
Відповідно до п. 2 даної постанови установити, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.
Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для зарахування періоду служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 15.10.1999 р. по 26.07.2011 р. до вислуги років на пільгових умовах з розрахунку місяць служби за півтора місяця служби, а саме в календарному розрахунку 11 років 09 місяців 11 днів (день за день).
В пільговому перерахунку календарної вислуги період служби з 15.10.1999 по 26.07.2011 з розрахунку один місяць за півтора місяця складає 17 років 08 місяців, або додатково 05 років 10 місяців 19 днів пільгової вислуги (як це зазначено в наказі Національної поліції України № 177 о/с від 21.03.2016 р. про звільнення позивача).
Із врахуванням календарної вислуги років (вже не в пільговому порядку) позивача в органах внутрішніх справ та Національній поліції за період з 27.07.2011 р. по 04.04.2016 р. (до дати звільнення), що складає 04 роки 08 місяців 08 днів та вищезазначеної вислуги років, обрахованої в пільговому порядку за період з 15.10.1999 р. по 26.07.2011 р., що складає 17 років 08 місяців, - загальна вислуга ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ у пільговому обчисленні на час звільнення складає 22 роки 04 місяці 08 днів (17 років 08 місяців + 04 роки 08 місяців 08 днів).
Щодо підстав для зарахування до вислуги на пільгових умовах періоду навчання у цивільному вищому навчальному закладі з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. із розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби - 04.04.2016 року), до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Як зазначалося вище, згідно записів з трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 01 травня 2008 року, ОСОБА_1 з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. був студентом Національної гірничої академії України (диплом НР № 11586762 від 25.06.1999 р.)
Відповідно до вищезазначеного диплому серії НОМЕР_3 від 25.06.1999 р., у 1999 позивач закінчив Національну гірничу академію України і отримав повну вишу освіту за спеціальністю Електропостачання та енергозбереження та здобув кваліфікацію гірничого інженера-електрика.
Згідно довідки про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу завідувача кафедри військової підготовки Національного технічного університету Дніпровська політехніка від 15.09.2022 р. № 13/7/44/124, виданої ОСОБА_1 , 1977 р.н., в тому що він під час навчання у Національній гірничій академії України на кафедрі військової підготовки у період з 01.09.1996 р. по 05.06.1998 р. пройшов повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу за військовою спеціальністю Бойове застосування танкових з`єднань військових частин та підрозділів, 05.06.1998 р. склав військову присягу на вірність Українському народові, здав встановлені іспити та згідно з наказом Міністра оборони України від 27.04.1998 р. № 176 йому присвоєно первинне військове звання "лейтенант запасу.
Відповідно до посвідчення про приписку до призивної дільниці НОМЕР_4 ОСОБА_1 військову присягу прийняв 05.06.1998 р., зарахований до офіцерського складу 05.06.1998 р.
Пунктом 2 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах України, затвердженого наказом Міністерства освіти України, Міністерства оборони України від 28.12.95 р. № 360/342 (у редакції, чинній на час навчання позивача у цивільному вищому навчальному закладі, втратило чинність 27.10.2003 р.) передбачено, що для підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах створюються: кафедри військової підготовки.
Відповідно до п. 53 зазначеного Тимчасового положення студентам, які пройшли повний курс військової підготовки за програмами офіцерів запасу, склали встановлені іспити та прийняли Військову присягу на вірність народу України, після закінчення вищих навчальних закладів присвоюється відповідне військове звання офіцера запасу.
Згідно з п. 2 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України № 174/93 від 13.05.1993 р. (Указ втратив чинність з 01.01.2002 р.), до офіцерського складу належать громадяни України, яким присвоєно встановлені Законом військові звання від молодшого лейтенанта і вище.
Відповідно до п. 4 зазначеного Указу особам офіцерського складу присвоюються такі військові звання: Армійські: Молодший офіцерський склад: молодший лейтенант, лейтенант, старший лейтенант, капітан.
Таким чином, отримане позивачем звання лейтенант є офіцерським званням.
Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2020 р. у справі 200/5111/19 (№ рішення в ЄДРСР 87080091) визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису (зарахування вислуги років за ч.2 ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб) є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку з закінченням відповідного навчального закладу.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 10.05.2019 р. у справі 823/1330/16 (№ рішення в ЄДРСР 81640658).
Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (а саме 04 роки 09 місяців навчання і відповідно має бути зараховано 02 роки 04 місяці вислуги років), оскільки під час закінчення цивільного закладу вищої освіти - Національної гірничої академії України згідно з наказом Міністра оборони України № 176 від 27.04.1999 р. позивачу присвоєно офіцерське звання "лейтенант" до вступу на службу в органах внутрішніх справ.
Отже, із урахуванням вислуги років за період навчання у вищому цивільному навчальному закладі 02 роки 04 місяці та вислуги років за період служби в ОВС та Національній поліції 22 роки 04 місяці 08 днів, загальна вислуга років позивача для призначення пенсії на час звільнення зі служби складає 24 роки 08 місяців 08 днів. (22 роки 04 місяці 08 днів + 02 роки 04 місяці).
Передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах.
Водночас, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
У вищезазначеній постанові судова палата сформувала наступні правові висновки: В цілях Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Верховний Суд також зазначив, що є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, і звернув увагу на необхідності врахування норм підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.
Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у оформленні всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
З приводу позовної вимоги про зобов`язання відповідача оформити та направити необхідні документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби з 15.10.1999 р. по 26.07.2011 р. на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця, а також часу навчання у цивільному вищому навчальному закладі за період з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
У пункті 1 розділу ІІІ Інструкції № 760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.
Щодо повноважень уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій то такі передбачені у розділі ІІІ Інструкції № 760 за приписами яких останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.
Наказом Національної поліції України від 14 травня 2019 року № 455 Про визначення в Національній поліції України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України визначено уповноваженим структурним підрозділом центрального органу управління поліції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів щодо осіб, які мають право на пенсію згідно із законодавством України, у центральному органі управління поліції, у міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції (п. 1 Наказу).
Начальникам Головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві наказано визначити своїми наказами уповноважені структурні підрозділи з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів щодо осіб, які мають право на пенсію згідно із законодавством України (п. 2 Наказу).
Керівникам органів поліції охорони (крім Департаменту поліції охорони) наказано забезпечити подання документів, необхідних для призначення пенсій особам, які мають право на пенсію згідно із законодавством України, до секторів з питань пенсійного забезпечення Головних управлінь Національної поліції за місцем дислокації відповідного органу поліції (п. 3 Наказу).
Департамент захисту економіки Національної поліції України, де позивач проходив службу та був звільнений з посади, утворений постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2015 року № 830 як юридична особа публічного права та міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України.
В структурі Департаменту захисту економіки Національної поліції України відсутній уповноважений структурний підрозділ з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України для призначення та перерахунку пенсій.
Відтак, перевірка документів (розрахунку стажу), підготовка подання та передачі заяви позивача з підготовленими документами до органу, що призначає пенсію, належить до повноважень Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України, який є структурним підрозділом Національної поліції України.
Відповідно, саме на вказаний орган покладений обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком № 3-1, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.
Зважаючи на встановлені у справі фактичні обставини, наведені норми чинного законодавства України та відповідно до наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд зауважує, що для ефективного захисту інтересів позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Національної поліції України оформити та направити необхідні документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби з 15.10.1999 р. по 26.07.2011 р. на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця та часу навчання у цивільному вищому навчальному закладі за період з 01.09.1994 р. по 03.06.1999 р. із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України понесені судові витрати у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не оформлення та не направлення необхідних документів до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник