Справа № 600/4130/22-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/4130/22-а
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.
Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.
06 лютого 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Шидловського В.Б.
суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та не виплати ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 15.10.2020 року індексації грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу виходячи з фіксованої величини 3 926,26 грн;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 15.10.2020 року, виходячи з фіксованої величини 3 926,26 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в сумі 123 613,86 грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не надав належної оцінки рішенню у справі 600/2307/21-а та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмову у відкритті провадження у справі. Апелянт вважає, що предмет спору та підстави подання даної позовної заяви відрізняються від предмету та підстав звернення до суду у справі № 600/2307/21-а. Так, на переконання апелянта у справі №600/2307/21-а фактично досліджувалося право позивача на отримання індексації, яка складається внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103 відсотка з урахуванням при цьому базового місяця березень 2018 року та під час розгляду вказаної справи суд не досліджував питання розрахунку індексації грошового забезпечення.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
25.05.2021 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з такими позовними вимогами:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування червень 2016 року та жовтень 2016 року, як місяців за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.05.2016 року по 28.02.2018 року;
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 15.10.2020 року;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.05.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 73843,27 грн, із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 15.10.2020 року в сумі 123613,83 грн, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі №600/2307/21-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 06.05.2016 по 28.02.2018, в наслідок неврахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 06.05.2016 по 28.02.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.05.2016 по 28.02.2018, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 06.05.2016 по 28.02.2018. У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №600/2307/21-а апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року - без змін.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.11.2022 року по справі № 600/2307/21-а відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у зазначеній справі.
Відтак, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року у справі №600/2307/21-а набрало законної сили.
30.11.2022 позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та не виплати ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 15.10.2020 року індексації грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу виходячи з фіксованої величини 3 926,26 грн та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 року по 15.10.2020 року, виходячи з фіксованої величини 3 926,26 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в сумі 123 613,86 грн.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав адміністративний позов щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо якого є таке, що набрало законної сили, рішення суду, а саме, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/2307/21-а від 11.05.2022.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих же підстав.
Отже, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору. Тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Колегія суддів зазначає, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна покликання на норми матеріального чи процесуального права або інше наведення праворозуміння таких норм.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги у справі №600/2307/21-а були обґрунтовані тим, що позивачу не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.10.2020 у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 п. 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Водночас, апелянт стверджує, що в межах справи №600/2307/21а не досліджувався та не встановлювався грошовий дохід позивача, підвищення грошового доходу позивача та чи розмір підвищення грошового доходу позивача перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, що підтверджується рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, такі обставини відповідно до заявлених позовних вимог та норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 є предметом розгляду даної справи.
Колегія суддів вважає дані доводи апелянта безпідставними, оскільки в рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі №600/2307/21-а зазначено, що з наданої позивачем до Довідки від 09.02.2021 №90 про нарахування та виплату індексації, позивачу нараховано та виплачено індексацію в таких розмірах (базовий місяць березень 2018 року): з березня 2018 року по листопад 2018 року - 0,00 грн; з грудня 2018 року по лютий 2021 року 71,08 грн; з березня 2019 року по червень 2019 року 134,47 грн; з липня 2019 року по листопад 2019 року 206,72 грн; з грудня 2019 року по червень 2020 рік 216,51 грн; з липня 2020 року по вересень 2020 року 226,29 грн; жовтень 2020 року 109,50 грн. У зв`язку із чим судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність у невиплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по жовтень 2020 року, оскільки матеріалами справи підтверджено, що з грудня 2018 року відповідачем нараховувалась та виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, з урахування абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
З огляду на зазначене, в адміністративній справі №600/2307/21-а надано оцінку діям відповідача стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 15.10.2020 у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 п. 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Відтак, ОСОБА_1 фактично не погоджується з результатами розгляду справи №600/2307/21-а, що не є підставою для повторного звернення до суду з позовними вимогами, які є аналогічними за своєю суттю та відрізняються лише способом викладення їх змісту.
Таким чином, має місце наявність рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Враховуючи норми ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на наявність рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.