Справа № 520/27582/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 р. Справа № 520/27582/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 19.07.22 по справі № 520/27582/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 пенсії при здійсненні перерахунку на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.07.2020 №11/232 з 90% до 70% грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у застосуванні при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 визнаної неконституційною та не чинної норми частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (зі змінами), а саме: обмеження з 01.04.2019 року максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавки та підвищення до пенсії) в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки від 08.07.2020 №11/232 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що після перерахунку його пенсії з 01.04.2019, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, йому неправомірно було зменшено основний розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення та обмежено пенсію максимальним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 пенсії при здійсненні її перерахунку на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.07.2020 №11/232 з 90% до 70% грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки від 08.07.2020 №11/232 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 року по справі № 520/27582/21 та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що з рішенням суду не погоджується в частині задоволених позовних вимог, вважає його необґрунтованим, незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262- XII від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закону № 2262-ХІІ) у розмірі 90% грошового забезпечення з 02.11.2007. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 по справі №520/14055/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 11/232 від 08.07.2020, здійснивши виплату однією сумою. На виконання зазначеного судового рішення позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 70% грошового забезпечення. Вказує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 по справі № 520/14055/2020 не зобов`язано ГУПФУ в Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 11/232 від 08.07.2020 з урахуванням 90% грошового забезпечення. Відповідно ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У зазначеній редакції положення Закону № 2262-ХІІ були застосовані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.04.2019 року. Крім того, вказує, що станом на час перерахунку відповідачем пенсії позивача діяли положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які в свою чергу не містять застереження про застосування обмежень пенсії максимальним розміром. Буквальний та системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вони не звужують зміст вже набутих прав пенсіонерів, розмір призначеної пенсії яких більший зазначеного максимального розміру. Водночас запроваджують обмеження щодо розміру призначених та перерахованих пенсій. Тому, підстав для виплати пенсії позивачу без обмеження її розміру з 01.04.2019 року у Головного управління немає. Враховуючи, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування по відношенню до позивача, законні підстави для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому розмірі відсутні. Вказує, що Аналогічна позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2017 року в справі № 490/5309/16-а, Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 183/342/17, від 22.05.2018р. (справа №205/8204/16-а), від 03.04.2018р. (справа №361/4922/17), від 15.08,2018р. (справа №161/9572/17), від 17 січня 2019 р. (справа №161/713/17). Крім того, зазначає, що Верховний Суд в постанові від 24.06.2020 року по справі № 580/234/19 дійшов наступних висновків: «оскільки перевищення пенсії максимальним розміром стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, а також того, що судом першої інстанції було розглянуто справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

На адреси, зазначені позивачем у позовні заяві, були направлені копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, а також копію апеляційної скарги відповідача, проте до суду повернулися конверти з відміткою відділу поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою".

Позивачем засобами поштового зв`язку було направлено до Другого апеляційного адміністративного суду звернення про направлення йому документів по даній справі, зокрема, шляхом направлення їх на електронну адресу, зазначену ним у цьому зверненні.

Другим апеляційним адміністративним судом було направлено на електронну адресу, зазначену позивачем, копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, а також копію апеляційної скарги відповідача.

Відповідно з урахуванням наведеного вище, позивач є належним повідомленим про розгляд даної справи судом апеляційної інстанції.

Відповідачу по справі було направлено копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 в розмірі 90% грошового забезпечення.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 по справі №520/59/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 однією сумою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 по справі №520/14055/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо не перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки про розмір грошового забезпечення від 08.07.2020 №11/232. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження військової служби; надбавки за службу в умовах режимних обмежень; надбавки за кваліфікацію, клас « майстре» та премії), на підставі довідки наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України нової Довідки про розмір грошового забезпечення від 08.07.2020 №11/232, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 однією сумою. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 по справі №520/14055/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019.

Відповідно до зазначеного перерахунку відповідачем зменшено основний розмір пенсії позивачу з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення. Крім того, відповідачем обмежено позивачу розмір пенсії максимальним.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 пенсії при здійсненні перерахунку на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.07.2020 №11/232 з 90% до 70% грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019, а також протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у застосуванні при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 обмеження з 01.04.2019 року максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавки та підвищення до пенсії) в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, звернувся з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо застосування обмежень перерахованої з 01.04.2019 та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час її перерахунку з 01.04.2019 з 90% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

На підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з приписами ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції чинній на момент здійснення спірного перерахунку пенсії) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В мотивувальній частині вказаного рішення, а саме в п.2.3. Конституційний Суд України, зазначив, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

При цьому, у відповідності до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі №1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Таким чином, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 є втрата чинності із 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, з 20.12.2016 ч.7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність.

При цьому, положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Отже, була наявна колізія між Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 та Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 сформулювала правовий висновок, який полягає у тому, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Отже у цій справі застосуванню підлягають норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI.

Наведений вище висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 14.11.2022 у справі №580/5957/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, дії пенсійного органу, які полягають в обмеженні максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу з 01.04.2019 є протиправними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника про те, що підстав для виплати пенсії позивачу без обмеження її розміру з 01.04.2019 року у Головного управління немає, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування по відношенню до позивача, законні підстави для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому розмірі відсутні, посилаючись на при цьому на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 06.03.2017 (справа №490/5309/16-а), від 14.03.2018 (справа №183/342/17), від 22.05.2018 (справа №205/8204/16-а), від 03.04.2018 (справа №361/4922/17), від 15.08.2018 (справа №161/9572/17), від 17.01.2019 (справа №161/713/17), 14.05.2019 (справа №591/2109/17), від 24.06.2020 (справа №580/234/19), то колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані посилання не узгоджуються з висновками суду у даній справі; окрім того, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів має враховуватися саме остання правова позиція, а тому застосуванню у спірних правовідносинах відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.11.2022 у справі №580/5957/21.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що приписи статті 2 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022.

З огляду на вищевикладене вище, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем у справі під час перерахунку пенсії позивача здійсненого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 по справі №520/14055/20 (з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 це рішення суду першої інстанції набрало законної сили 25.01.2021) було зменшено основний відсотковий розмір пенсії позивача з 90% на 70% грошового забезпечення.

Разом з тим, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року (набрало законної сили 05.03.2020) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року однією сумою.

Отже, наведеним вище рішенням суду першої інстанції, яке набрало законної сили, визначено, що основний розмір пенсії позивача складає 90% грошового забезпечення, а тому зазначене в силу ч.4 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 по справі №520/14055/2020 не зобов`язано ГУПФУ в Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 11/232 від 08.07.2020 з урахуванням 90 % грошового забезпечення, є необґрунтованими, оскільки встановленим є факт (відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили) того, що основний розмір пенсії позивача складає 90% грошового забезпечення.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на приписи ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок) про те, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, і у зазначеній редакції положення Закону № 2262-ХІІ були застосовані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.04.2019 року, то колегія суддів відхиляє такі посилання, як такі, що суперечать наведеним вище висновкам суду у даній справі.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 пенсії при здійсненні її перерахунку на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.07.2020 №11/232 з 90% до 70% грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою ефективного захисту прав позивача належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки від 08.07.2020 №11/232 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність своїх дій, які є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Правові підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Враховуючи те, що ця справа була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, дане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 по справі № 520/27582/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло