Справа № 560/643/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/643/23
УХВАЛА

іменем України

08 лютого 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною через грубе порушення ст. ст. 6, 8, 17, 19, 22, 41, 46, 58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, рішень Верховного Суду, Конституційного Суду України, зокрема від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів і зобов`язань, до яких приєдналась Україна, а також відповідно до ст. 43. ч, 3 ст. 51, ч. ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 45 і № 988 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті пенсії у розмірі 90 % від грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 новий перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 90% від грошового забезпечення відповідно до ст. 6, 8, 17, 19, 21, 22, 41, 46 58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, рішень Верховного Суду, Конституційного Суду України, зокрема від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів і зобов`язань, до яких приєдналась Україна, а також відповідно до ст. 43, ч. З ст. 51, ч. ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 45 і № 988, без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 16.01.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання ухвали суду від 16.01.2023 позивач надіслав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у якій вказує, що не міг знати, що відповідач визначив основний розмір його пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Дізнався про порушене право тільки отримавши лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.05.2022.

Вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення до суду ОСОБА_1 із указаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, початок шестимісячного строку визначено альтернативно це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити починаючи з 01.12.2019 перерахунок і виплату його пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Предметом позовних вимог є дії щодо зменшення з 01.12.2019 розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 2019 року. Отже, про порушення своїх прав щодо невиплати пенсії (після перерахунку) в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення позивач повинен був дізнатися з 2019 року. Натомість, до суду позивач звернувся у січні 2023 року, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами щодо перерахунку та виплати з 01.12.2019 пенсії в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд враховує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність / помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність / несвоєчасність її перерахунку тощо.

Тому, отримання позивачем листа відповідача від 31.05.2022 у відповідь на його заяву не змінює момент, із якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 2 роки після отримання перерахованої пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

При цьому незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказана правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №344/9166/17.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббігс та інш. проти Великобританії", рішення від 27.02.1980 у справі "Девеер проти Бельгії"). Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Враховуючи викладене, позивач пропустив визначений статтею 122 КАС України строк звернення до суду з указаними вимогами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

В заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач не повідомив суду жодної обставини, існування якої об`єктивно перешкоджало йому звернутися до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок і виплату пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум з дотриманням строків, визначених статтею 122 КАС України.

Натомість, вказує, що про порушення свого права дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.01.2023.

Разом з тим, зазначена обставина, як підстава для поновлення пропущеного строку звернення до суду, судом досліджена в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.01.2023 про залишення позову без руху. Інші причини пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач не зазначив.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не виконав ухвалу суду від 16.01.2023 та не надав суду докази існування поважних причин, які перешкодили йому звернутись до суду у строк, визначений статтею 122 КАС України.в частині пропуску строку звернення до суду та не надав докази поважних причин пропуску строку звернення до суду з цими вимогами.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, то позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 по 10.07.2022 пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 по 10.07.2022 перерахунок і виплату його пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, необхідно повернути позивачу.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 по 10.07.2022 пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 по 10.07.2022 перерахунок і виплату його пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 по 10.07.2022 пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 по 10.07.2022 перерахунок і виплату його пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук