Справа № 484/3584/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 р.м. ОдесаСправа № 484/3584/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Первомайськ;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

27.12.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

За участю: секретаря Бучко О.С.

представника апелянта Ковальчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранкорінвест» про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати постанови по справам про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, Серії АА №00001258 від 28.09.2022 року, Серії АА №00001360 від 06.10.2022 року, Серії АА №00001361 від 06.10.2022 року, Серії АА №00001362 від 06.10.2022 року, якими його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу відповідно у розмірі 34 000 грн., 34 000 грн., 8500 грн., 17 000 грн.;

закрити провадження по адміністративних справах, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником:

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, причіпа марки: PANAV, модель: NV 35, д.н.з. НОМЕР_2 ;

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_3 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, причіпа марки KOGEL, модель S 24, д.н.з. НОМЕР_4 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е;

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_5 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, причіпа марки BODEX, модель KIS 3WS, д.н.з. НОМЕР_6 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е.

Посилаючись на те, що користувачем зазначених транспортних засобів у спірному періоді відповідно до договору оренди є ТОВ «Гранкор Інвест» та здійснення спірних вантажних перевезень наведеним підприємством (наймачем), вказує на відсутність в діях позивача складу правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Одночасно, позивач наполягає на необґрунтованості та безпідставності висновків старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою про допущення позивачем руху транспортних засобів із перевищенням нормативних вагових параметрів та порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Заперечуючи факт перевищення загальної маси транспортних засобів, позивач посилається на те, що перевезення здійснювалось сипучого вантажу, а саме насипом, та згідно супроводжуваної товарно-транспортної документації загальна маса (маса брутто) не перевищувала допустимих норм.

Наведені обставини, а також те, що виявлені правопорушення не підтверджено належними доказами, у тому числі відповідачем не надано документів про проходження вимірювального (зважувального) обладнання повірки (метрологічної атестації), методитку розрахунку перевищення габаритно-вагових норм, а також не було враховано властивості вантажу, свідчать, що оспорювані постанови винесено виключно на припущеннях посадової особи відповідача, не відповідають критерію обґрунтованості та правомірності, що є безумовною підставою для їх скасування.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд скасував постанови по справам про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, Серії АА №00001258 від 28.09.2022 року, Серії АА №00001360 від 06.10.2022 року, Серії АА №00001361 від 06.10.2022 року, Серії АА №00001362 від 06.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративних стягнень у виді штрафу відповідно у розмірі 34 000 грн., 34 000 грн., 8500 грн., 17 000 грн.

Справи про адміністративні правопорушення закрив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 1984,8 грн.

Проаналізувавши положення ст.ст. 14-1, 14-2 КУпАП, ст.ст. 1, 33, 60 Закону України «Про автомобільнийтранспорт», суд першої інстанції виходив з того, що відповідальним за порушення вимог, зокрема, вагових норм транспортного засобу, є автомобільний перевізник, який на комерційній основі перевозить вантаж.

Посилаючись на встановлені обставини справи, у тому числі на те, що основним видом діяльності позивача є надання в оренду вантажних автомобілів, належні позивачу транспортні засоби на момент виникнення спірних правовідносин передані у користування іншій юридичній особі за відповідним діючим договором оренди транспортного засобу, суд першої інстанції визначив, що позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, не є належним суб`єктом господарювання, який повинен нести відповідальність за порушення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції констатував порушення відповідачем принципу обґрунтованості свого рішення, оскільки доказів встановлення особи перевізника матеріали справи не містять, а відомості про позивача взяті з технічного паспорту транспортного засобу та/або відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів. При цьому, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у разі не виконання відповідальною особою (наймачем транспортного засобу) обов`язку щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, а також визнання юридичною особою (наймачем транспортних засобів) факту скоєння правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, необґрунтованість та неправомірність оспорюваних постанов, наявність підстав для скасування рішень відповідача та закриття проваджень в адміністративних справах.

В апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оціни положення Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 06.11.2020 року №779, Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 14.11.2018 року №1197, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі авто болів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів від 07.09.1998 року №1388, і помилково залишено поза увагою, що чинними на момент виникнення спірних правовідносин приписами нормативних актів визначений порядок внесення відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички).

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність згідно встановлених ст. 14-3 КУпАП правил за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, лише у випадку їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ уповноваженій посадовій особі відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Апелянт наголошує на тому, що не внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення, викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб.

При цьому, позивач не скористався своїм правом, передбаченим п. 23 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 14.11.2018 року №1197, та не вжив заходів щодо внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача у зв`язку із відсутністю відповідного звернення користувача транспортних засобів.

На переконання апелянта, одночасному врахуванню підлягає й та обставина, що до звернення особи, яка користувалась належними позивачу транспортними засобами, про визнання правопорушення у сфері безпеки на транспорті не було додано документу про сплату адміністративного штрафу, що виключає підстави, передбачені ст. 279-7 КУпАП, для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене у сукупності, оскільки висновки суду про відсутність в діях позивача складу адміністративних правопорушень у сфері безпеки на транспорті спростовуються як нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, так і обставинами справи, при винесенні оспорюваних постанов посадова особа Державної служби з безпеки на транспорті діяла з дотриманням вимог закону та на виконання своїх повноважень, апелянт вказує на необґрунтованість адміністративного позову у повному обсязі та відсутність правових підстав для його задоволення.

Судом першої інстанції з`ясовано так як встановлено під час апеляційного розгляду, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 2017 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є: 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

Позивач є власником:

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, , маса без навантаження 8 397 кг, повна маса 19 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_7 ;

причіпа марки "PANAV", модель NV 35, д.н.з. НОМЕР_2 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, маса без навантаження 6800 кг, повна маса 35 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_8 ;

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_3 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, маса без навантаження 8 571 кг, повна маса 19 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_9 ;

причіпа марки "KOGEL", модель S 24, д.н.з. НОМЕР_4 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, маса без навантаження 6630 кг, повна маса 35 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_10 ;

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_5 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, маса без навантаження 7 600 кг, повна маса 18 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_11 ;

причіпа марки "BODEX", модель KIS 3 WS, д.н.з. НОМЕР_6 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, маса без навантаження 9 100 кг, повна маса 44 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_12 .

01.06.2021 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Гранкор Інвест» (Орендар) укладено Договір оренди транспортного засобу за №0106-Т, за яким у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове оплатне володіння та користування вантажні автомобілі та причіпи, визначені у цьому Договорі, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобілі та причіпи, а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію.

У п. 1.2 Договору визначено, що під автомобілем розуміється:

вантажний автомобіль марки (причіп):

- DAF НОМЕР_13 ; причіп НОМЕР_14 ;

- DAF НОМЕР_5 ; причіп НОМЕР_6 ;

- DAF НОМЕР_15 ; причіп НОМЕР_16 ;

- DAF НОМЕР_17 ;

- бочка НОМЕР_18 ; причіп НОМЕР_19 ;

- DAF НОМЕР_20 , бочка НОМЕР_21 ;

- DAF НОМЕР_22 , причіп НОМЕР_23 ;

- DAF НОМЕР_24 ;

- DAF НОМЕР_25 ; причіп НОМЕР_26 ;

- DAF НОМЕР_1 причіп НОМЕР_27 ;

- DAF НОМЕР_3 ; причіп НОМЕР_4 ;

- причіп НОМЕР_28 ;

- DAF НОМЕР_29 .

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що автомобіль використовується Орендарем для ведення господарської діяльності.

Згідно із п. 3.3 Договору передача автомобіля в оренду здійснюється за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору строк оренди становить 1 календарний рік з моменту укладання договору.

Якщо Орендодавець у строк до закінчення строку оренди не заявить про намір припинити цей Договір, то строк оренди автомобіля продовжується на 1 календарний рік.

Строк оренди може бути скорочено за згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до Договору.

Пунктом 9.1 визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором або до повідомлення однією із сторін про розірвання Договору, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору.

01.06.2021 року між Сторонами підписано Акт прийому-передачі майна (додаток 1) до Договору оренди транспортного засобу №0106-Т, за яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв автомобілі, причіпи, відповідно до наведеного нижче:

- DAF ВЕ 32-37 СМ; причіп НОМЕР_14 ;

- DAF ВЕ 57-92 СМ; причіп НОМЕР_6 ;

- DAF ВЕ 12-19 СК; причіп ВЕ 90-70 XF;

- DAF НОМЕР_17 ;

- бочка НОМЕР_18 ; причіп НОМЕР_19 ;

- DAF НОМЕР_20 , бочка НОМЕР_21 ;

- DAF НОМЕР_22 , причіп НОМЕР_23 ;

- DAF НОМЕР_24 ;

- DAF НОМЕР_25 ; причіп НОМЕР_26 ;

- DAF НОМЕР_1 причіп НОМЕР_27 ;

- DAF НОМЕР_3 ; причіп НОМЕР_4 ;

- причіп НОМЕР_28 ;

- DAF НОМЕР_29 .

На підтвердження здіснення перевезення вантажу ТОВ «Гранкор Інвест», використовуючи передані за Договором від 01.06.2021 року №0106-Т автомобілі, причіпи, суду представлено товарно-транспортні накладні від 14.08.2022 року №12, від 30.08.2022 року №55, від 30.08.2022 року №29.

28.09.2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Каліновською К.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, Серії АА №00001258 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн.

У вказаній постанові вказано, що відповідальна особа 14.08.2022 року о 20:36 год., за адресою: М-12, км 208+505, Хмельницька область, допустила рух транспортного засобу DAF XF 460 FТ д.н.з. НОМЕР_1 , нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 23,5% (9,409 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 13,8% (3,322 тони) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

06.10.2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Дмитренко М.О. винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, Серії АА №00001360 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн.

У вказаній постанові вказано, що відповідальна особа 30.08.2022 року о 22:43 год., за адресою: М-30, км 440+527, Вінницька область, допустила рух транспортного засобу DAF XF 460 FТ д.н.з. НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 29% (11,618 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 24,3% (2,801 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 12% (2,882 тони) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

06.10.2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Дмитренко М.О. було винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, Серії АА №00001361 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

У вказаній постанові вказано, що відповідальна особа 30.08.2022 року о 23:31 год., за адресою: М-12, км 208+505, Хмельницька область, допустила рух транспортного засобу DAF XF 460 FТ д.н.з. НОМЕР_5 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,9% (2,369 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

06.10.2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Семенченко Л.М. було винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, Серії АА №00001362 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

У вказаній постанові вказано, що відповідальна особа 31.08.2022 року о 06:11 год., за адресою: М-30, км 440+527, Вінницька область, допустила рух транспортного засобу DAF XF 460 FТ д.н.з. НОМЕР_5 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10% (4,008тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

21.10.2022 року ТОВ «Гранкор Інвест» направило Державній службі з безпеки на транспорті заяву від 19.10.2022 року, в якій відповідно до положень ст. 279-7 КУпАП повідомило про визнання підприємством адміністративних правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 .

Також, у заяві, з посиланням на положення Договору оренди транспортного засобу від 01.06.2021 року №0106-Т, зазначило, що з 01.06.2021 року по теперішній час є належним та законним користувачем транспортних засобів: DAF НОМЕР_5 , DAF НОМЕР_1 , DAF НОМЕР_3 , а тому ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідні постанови про адміністративні правопорушення слід виносити стосовно ТОВ «Гранкор Інвест», а саме уповноваженої особи директора підприємства.

З посиланням на ту обставину, що Товариство не має змоги, а також законних підстав сплатити застосовані штрафи, оскільки підприємство у відповідних постановах не визначено суб`єктом відповідальності, директор ТОВ «Гранкор Інвест» просив анулювати прийняті постанови та винести нові відносно підприємства.

Не погоджуючись із винесеними постановами, посилаючись не неправомірність та необґрунтованість адміністративних стягнень, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 29 Закону України від 30.06.1993 року №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Слід враховувати, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174.

За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Пунктом 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Згідно із п.п. 11, 12 Порядку від 27.12.2019 року №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати:

вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу;

визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

вимірювання габаритів транспортного засобу;

фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п.п. 13, 14, 15 Порядку від 27.12.2019 року №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

За правилами п.п. 16, 17 Порядку від 27.12.2019 року №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За правилами ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Згідно із ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Також, за правилами ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння

внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Отже, з системного аналізу наведених вищезазначених норм слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, при цьому, така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в двох випадках зазначених вище.

Відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем, необхідна наявність двох обов`язкових умов:

підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу;

внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про іншого належного, окрім позивача, користувача належних останньому транспортних засобів.

Одночасно, не підтверджується дотримання умов звільнення позивача від адміністративної відповідальності, як власника вказаних транспортних засобів, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями ст. 279-7 КУпАП.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд враховує, що позивач є власником:

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, , маса без навантаження 8 397 кг, повна маса 19 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_7 ;

причіпа марки "PANAV", модель NV 35, д.н.з. НОМЕР_2 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, маса без навантаження 6800 кг, повна маса 35 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_8 ;

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_3 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, маса без навантаження 8 571 кг, повна маса 19 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_9 ;

причіпа марки "KOGEL", модель S 24, д.н.з. НОМЕР_4 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, маса без навантаження 6630 кг, повна маса 35 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_10 ;

транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д.н.з. НОМЕР_5 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, маса без навантаження 7 600 кг, повна маса 18 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_11 ;

причіпа марки "BODEX", модель KIS 3 WS, д.н.з. НОМЕР_6 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, маса без навантаження 9 100 кг, повна маса 44 000 кг, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_12 .

Заперечуючи свою суб`єктність у виявленому правопорушенні, позивач посилається на укладення з ТОВ «Гранкор Інвест» Договору оренди транспортного засобу від 01.06.2021 року.

Факт здійснення перевезень вказаним Товариством позивач доводить оформленням товарно-транспортних накладних від 14.08.2022 року №12, від 30.08.2022 року №29, №55, наказами по підприємству ТОВ «Гранкор Інвест» про прийняття на роботу водіїв автомобільного транспорту від 27.06.2019 року №2-к, від 27.06.2019 року №5-к, від 02.09.2019 року №15-к, від 21.10.2020 року №27-к.

Перевіривши представлені позивачем матеріали, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач в установлений строк з дня вручення йому постанов про накладення штрафів не повідомляв про відповідні обставини орган, що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, у тому числі наймачем транспортних засобів не було дотримано умов, які звільняють власника транспортних засобів від відповідальності.

Колегія суддів враховує, що підставою для видання оспорюваних постанов про застосування до позивача адміністративного стягнення (штрафів) стали результати автоматичного вимірювання загальної маси транспортних засобів, проведених 14.08.2022 року, 30.08.2022 року, 31.08.2022 року.

Відповідно до цих результатів вагові параметри належних позивачу транспортних засобів перевищують нормативно допустимі загальні вагові обмеження більш ніж на 23,5 %, навантаження на строєні осі на 13,8%; перевищення загальної маси транспортного засобу на 29%, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 24,3%, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 12%; перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,9%.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Вказані положення Закону є спеціальними для автомобільного перевізника та свідчать про неможливість у спірному випадку підтвердження правомірності дій перевізника документом про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів. Натомість, ці положення визначають обов`язок перевізника одержати відповідний дозвіл.

Не дотримання вказаних правил, відповідно до приписів ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є підставою для застосування до автомобільного перевізника накладення штрафу у вищезазначених розмірах.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч. 3 та 5 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Водночас, за правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Апеляційний суд враховує, що суттєвим значенням для визначення міри відповідальності особи у цій сфері є результати габаритно-вагового зважування транспортного засобу.

На недоведеності належними доказами відповідності вагового обладнання установленим стандартам зазначається позивачем в адміністративному позові.

Як свідчать обставини справи, на момент вирішення справи, відповідачем представлено суду матеріали стосовно габаритно-вагового обладнання, у тому числі Експертний висновок приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі; Сертифікати відповідності Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі; Сертифікати перевірки типу Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі.

Перевіривши ці матеріали та відомості стосовно характеристик автоматичного вагового обладнання, апеляційний суд зазначає, що вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

У тому числі, не впливають на звільнення від відповідальності у сфері автотранспортного перевезення доводи позивача про переміщення під час руху вантажу (з урахуванням його характеристик), оскільки відповідно до положень п. 12.5 Правил від 14.10.1997 року №363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Аналогічним чином, не можуть бути враховані відповідні дані ваги вантажу, зафіксовані у товарно-транспортній накладній, оскільки відповідно до п. 13 Порядку від 27.12.2019 року №1174 вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів здійснюються засобами вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Виходячи із вказаних обставин справи та положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку про те, що враховані під час накладення стягнення показники вагового обладнання підтверджені належними доказами, а отже відповідачем доведено своє рішення на відповідність його критерію обґрунтованості та правомірності.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранкорінвест» про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 06.02.2023 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв