Справа № 520/8798/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 р.Справа № 520/8798/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент+" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 10.12.21 по справі № 520/8798/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент+"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Брент+", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач), в якому просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу () від 09.04.2021 року № 4 на суму 14 000 000.00 грн.; № 4 на суму 34 225 557.46 грн.; № 4 на суму 864 776,25 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брент+"», не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДПС у Харківській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 75, статті 77, статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2020 рік видано наказ від 22.01.2020 № 370 про проведення перевірки ТОВ «БРЕНТ+» (а.с. 224 т. 1).

На підставі направлень від 03.02.2020 №679, №678, №680, №681, №682, №683 виданих Головним управлінням ДПС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «БРЕНТ+» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 29.06.2017 по 30.09.2019, валютного законодавства за період з 29.06.2017 по 30.09.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.06.2017 по 30.09.2019, відповідно до затвердженого плану документальної планової виїзної перевірки, за результатами якої складно акт від 23.02.2021 № 3034/20-40-07-04-08/41423131 (а.с. 156-203 т.1).

За висновками акту перевірки зазначено про порушення товариством:

- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 19.12.1995 року № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, проведення оптової торгівлі пальним та зберігання пального без наявності ліцензій на 13 акцизних складах, проведення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензій на 30 акцизних складах.

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), пункту 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99 № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.99 за № 860/4153, з урахуванням положень Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Мінфіну України від 30.11.1999 № 291 та зареєстрованої в Мінюсті України 21.12.1999 за № 893/4186, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 691 821 грн., в тому числі за рік 2018 в сумі 379 208 грн., за 1 квартал 2019 року в сумі 181 278 грн., за 2 квартал 2019 року в сумі 74 455 грн., за 3 квартал 2019 року в сумі 56 880 грн.

- пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 15 473 грн., в тому числі за січень місяць 2019 року в сумі 2 083 грн., за березень місяць 2019 року в сумі 11 783 грн., за липень місяць 2019 року в сумі 1 607 грн.

- пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) порушено терміни реєстрації виписаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій при продажу паливно-мастильних метеріалів на акцизних складах за період з 01.07.2019 по 30.09.2019 в кількості 15077676,00 літрів на загальну суму 342255574,61 грн., чим порушено ст. 3 п.1 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями .

На підставі акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №4 від 09.04.2021 року форми «С», яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 14 000 000 грн. (а.с. 11 т. 1).

- №4 від 09.04.2021 року форми «С», яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 34 225 557,46 грн. (а.с. 12 т. 1).

- №4 від 09.04.2021 форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 864 776, 25 грн. (а.с. 13 т.1).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відповідач діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п.14.1.4. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі- ПК України) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п.п.14.1.212. п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам. Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального, з якого сплачено акцизний податок, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу.

Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до п. 22 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Згідно з п. 117.3 ст. 117 ПК України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

Згідно з п.231.1 ст.231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно до п.231.3 ст.231ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального. Акцизна накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо акцизні накладні не були складені на ці операції) за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у разі здійснення реалізації пального за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником акцизного податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок особи, що реалізує пальне). При цьому окремі обов`язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами г та ґ пункту 231.1 цієї статті, не заповнюються. У разі забезпечення безперервного постачання пального особа, яка реалізує пальне, може скласти для кожного отримувача пального зведені акцизні накладні за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД не пізніше останнього дня такого місяця на весь обсяг реалізованого пального протягом такого місяця. Для цілей цього пункту під безперервним постачанням вважається забезпечення особою, яка реалізує пальне, можливості для отримувачів пального (контрагентів) отримувати пальне в будь-яку годину доби та будь-який день відповідного місяця. Акцизна накладна може бути складена не пізніше останнього дня звітного місяця на загальний обсяг втраченого пального протягом такого місяця за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що втрачено.

Згідно з п.п.231.4-231.5 ст.231 ПК України право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу. При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Відповідно до п. 120-2.1 ст. 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі Закон № 481/95-ВР) оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону, зокрема щодо виробництва і торгівлі пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі наданих до перевірки документів перевіркою встановлено, що фактично у періоді з 29.06.2017 по 30.09.2019 ТОВ «БРЕНТ+» здійснювало оптову-роздрібну торгівлю пальним.

З метою здійснення оптово-роздрiбної торгiвлі пальним ТОВ «БРЕНТ+» уклало договори оренди нежитлових приміщень, на адресу яких було зареєстровано акцизні склади про що свідчить витяг з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового.

Так, колегія суддів зазначає, що на момент вступу в дію статті 15 (Закону № 481) зміни до якого були внесено Законом України від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», які набули чинності з 01.07.2019 року, на ТОВ «БРЕНТ+» було зареєстровано 53 акцизних склада.

Судовим розглядом встановлено, що у період діяльності з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року ТОВ «БРЕНТ+» мало ліцензію на право здійснювати роздрібну торгівлю ПММ на 6 акцизних складах. У період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року ТОВ «БРЕНТ+» не здійснювало діяльність на 3 акцизних складах. Отже, у період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року ТОВ «БРЕНТ+» не мало ліцензії на право здійснювати оптово роздрібну торгівлю ПММ на 44 акцизних складах, а отже ТОВ «БРЕНТ+» в порушення вимог Закону № 481 невчасно надало заяви та копії документів до них на отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем торгівлі та за місцем розташування місць зберігання по 30 акцизним складам.

Судова колегія зауважує, що згідно первинних документів видаткових накладних, податкових накладних, акцизних накладних, актів виконаних робіт, журналів ордерів та обігових відомостях по рахункам: 31 «Поточні рахунки в національній валюті», 301 «Каса і національній валюті», 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями»; 70 «Доходи від реалізації», інформаційних баз даних ДПС України ПБ (податковий блок), СЕА РП - (система електронного адміністрування реалізації пального), ЄРАН (єдиний реєстр акцизних накладних), ЄРПН (єдиний реєстр податкових накладних), встановлено що ТОВ «БРЕНТ+» здійснювало реалізацію ПММ у період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року.

У період діяльності з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року ТОВ «БРЕНТ+» мало ліцензію на право здійснювати роздрібну торгівлю ПММ на 6 акцизних складах.

У період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року ТОВ «БРЕНТ+» не здійснювало діяльність на 3 акцизних складах.

Отже, у період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року ТОВ «БРЕНТ+» не мало ліцензії на право здійснювати оптово роздрібну торгівлю ПММ на 44 акцизних складах.

Відповідно до вимог Закону № 481 Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, яка подається:

- для оптової торгівлі на адресу ДФС України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8);

- для роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем торгівлі та за місцем розтшування місць зберігання;

(у заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.).

Колегія суддів зазначає, що під час перевірки податковим органом досліджувались договори укладені ТОВ «БРЕНТ+» з орендодавцями, останіми в оренду (платне тимчасове користування) передавались об`єкти роздрібної торгілі - стаціонарні автомобільні заправочні станції (АЗС), паливно-заправочні пункти (ПЗС).

Як вбачається з пункту 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 № 1442 із змінами та доповненнями (далі Постанова № 1442), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, які призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків (п. 10 Постанови № 1442).

Отже, судова колегія наголошує, що ТОВ «БРЕНТ+» в порушення вимог Закону № 481 невчасно надало заяви та копії документів до них на отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем торгівлі та за місцем розташування місць зберігання по 30 акцизним складам.

Судом встановлено, що в подальшому підприємством було отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним по 30 акцизним складам.

З огляду на вказане період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року 30 акцизних складів здійснювали роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії в загальній кількості 16 759 571,15 літрів.

Відповідно до підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів та інше, таким чином згідно наданих документів, інформації з інформаційних баз даних ДПС України ПБ (податковий блок), СЕА РП - (система електронного адміністрування реалізації пального), ЄРАН (єдиний реєстр акцизних накладних), ЄРПН (єдиний реєстр податкових накладних), встановлено проведення ТОВ «БРЕНТ+» роздрібної продажі ПММ у період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року

Відповідно до укладених договорів ТОВ «БРЕНТ+» з орендодавцями, останніми в оренду (платне тимчасове користування) передавались майнові комплекси автозаправних станцій (нежитлові будівлі) зі всім необхідним обладнанням.

Отже, ТОВ «БРЕНТ+» в порушення вимог Закону № 481 невчасно надало заяви та копії документів до них на отримання ліцензій на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на адресу ДФС України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8) по 14 акцизним складам.

В подальшому підприємством було отримано ліцензії на право оптової торгівлі пальним по 14 акцизним складам.

З огляду на вказане період з 1 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року 14 акцизних складів здійснювали оптову торгівлю пальним без наявності ліцензії в загальній кількості 3 988 495,48 літрів.

Щодо тверджень позивача про звернення до ДПС з заявою про отримання ліцензії, колегія суддів зазначає, що Товариством до такої заяви не надавались копії дозволів на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, надане платіжне доручення було без відмітки банку про сплату та у наданому договору оренди майна некоректно викладено дату реєстрації права власності (13.13.2013), а також у п. 1.6. не зазначено реквізити листа АБ "Укргазбанк", щодо ненадання дозволу Орендодавця на передачу майна в оренду орендарю та не надано копію зазначеного листа, про що свідчать листи відповіді контролюючого органу і не спростовано позивачем (а.с. 19-21 т. 1).

Колегія суддів зауважує, що зазначені обставини свідчать про недотримання позивачем законодавчо визначеного обов`язку щодо подання повного пакету документів для отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним у межах вищевказаного строку.

Судовим розглядом встановлено, що при перевірці дотримання вимог Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі Закон №265) на підставі наданих до перевірки документів встановлено наступне.

У періоді, що перевірявся, підприємством використовувались 28 реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих належним чином.

При цьому, під час судового розгляду позивачем не наведено будь-яких інших обґрунтувань щодо вказаних порушень та не надано належних та допустимих доказів на їх спростування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазнаає, що позивачем здійснювалась торгівля паливно-мастильними матеріалами у роздріб, на 30 акцизних складах без застосування реєстраторів розрахункових операцій, за період з 01.07.2019 по 30.09.2019 в кількості 15077676,00 літрів на загальну суму 342255574,61 грн., чим порушено ст. 3 п.1 Закону №265, у зв`язку із чим податкові повідомлення - рішення №4 , №4 та № 4 від 09.04.2021 року є правомірними.

Щодо процедури проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, єдиною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень позивачем вказано на порушення відповідачем процедури проведення перевірки, зокрема вказано на неотримання позивачем наказу на проведення перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що копію наказу на проведення перевірки від 22.01.2020 №370 року було направлено на податкову адресу ТОВ "БРЕНТ+" засобами поштового зв`язку та отримано останнім 28.01.2020 та підтверджується листом №11 від 04.02.2020 (а.с. 225 т. 1).

Наказ про забезпечення проведення перевірки ТОВ "БРЕНТ+" з дня набрання чинності постанови КМУ від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" у межах невикористаного строку та направлення на проведення перевірки отримано особисто директором ТОВ "БРЕНТ+" Богдан В.В. 09.02.2021 року, що підтверджується власноручним підписом (а.с. 204-209).

Також, ТОВ "БРЕНТ+" проінформоване про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням №89 від 22.01.2020, яке було отримано 28.01.2020 (а.с. 223).

Тому, кколегія суддів зазначає, що доводи позивача про не отримання наказу про проведення перевірки є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Крім того, судова колегія зазначає, що сама наявність акту перевірки свідчить про допуск позивача до проведення такої перевірки, відтак наказ на перевірку вважається реалізованим і не може бути скасованим, так само і дії про проведенню такої перевірки.

Зазначена позиція міститься в Постанові ВСУ від 13.03.2018, де зазначено: «Між тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при проведенні перевірки та реалізації її матеріалів контролюючий орган діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством та суб`єктом владних повноважень доведено правомірність прийнятих рішень, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 09.04.2021 року № 4, № 4 та № 4 прийняті на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі № 520/8798/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент+" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 520/8798/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 06.02.2023 року