Справа № 160/9356/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/9356/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року (суддя суду першої інстанції Жукова Є.О.) в адміністративній справі №160/9356/22, прийняту в м. Дніпрі без виклику сторін, за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року повернуто адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку позивачу.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що ним було усунуто недоліки апеляційної скарги, зокрема надано суду клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку. На думку позивача, суд першої інстанції процитував наведені ним підстав для поновлення строку звернення до суду, однак не надав їй належної оцінки, зокрема, не визнав неповажними. Позивач наголошує, що строк звернення до суду з адміністративним позовом ним порушено з підстав військової агресії Російської Федерації проти України. Суд першої інстанції проігнорував факт цілодобових артилерійських обстрілів м. Харкова, зруйнування квартири, в якій мешкав позивач, втрати ним особистих речей та документів.

Від Територіального управління Державного бюро розслідувань надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відповідач просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від Державного бюро розслідувань також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє вказує на необґрунтованість та недоведеність доводів позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.07.2022року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтава №77-о/дск від 06.06.2022 року; визнано протиправним та скасовано наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві №78-о/дск від 06 червня 2022 року; поновити його на посаді старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтава з моменту звільнення, 08.06.2022 року, стягнути на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 р. у справі №160/9356/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошових коштів в сумі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 р. у справі №160/9356/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 р. в адміністративній справі №160/9356/22 - скасовано. Адміністративну справу №160/9356/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошових коштів - направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошових коштів в сумі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 17 жовтня 2022 року. Роз`яснено позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання до суду: позовної заяви з додатками; примірника позовної заяви для відповідача та третьої особи з додатками; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою, вказавши підстави для поновлення строку.

Позивачем на виконання ухвали суду надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що 08.06.2022 р, вранці, після приходу на роботу у слідчий підрозділ ТУ ДБР розташованого у м. Полтава, який в свою чергу розташований у м.Дніпрі, від безпосереднього начальника позивач дізнався, що наказом Директора ТУ ДБР розташованого в м. Полтава від 06.06.2022 року № 78о/дск останнього звільнено зі служби в Державному бюро розслідувань з 08.06.2022 року, та що для ознайомлення з наказом має особисто прибути до ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві. Як зазначає позивач, в той же день, останній виїхав з м. Дніпро до м. Полтава, до ТУ ДБР розташованого в м. Полтава, де отримав витяг із вказаного наказу. У зв`язку із відсутністю у позивача подальшої необхідності знаходитися у м. Дніпро, як зазначає останній, ОСОБА_1 вирішив їхати до місця постійної реєстрації - до м. Харкова. Внаслідок обстрілів змушений був ховатись у бомбосховищах. Вказана обстановка не дозволяла займатися будь-якими справами, крім забезпечення власної безпеки та мінімальних побутових потреб.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Повертаючи адміністративний позов позивачу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку на подання адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відночас, у відповідності до ч. 3 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту НПУ, дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах Стаббігс на інші проти Великобританії, Девеер проти Бельгії).

Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах. Після завершення зазначених строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначає сам позивач з наказом про звільнення його зі служби він був ознайомлений 08.06.2022 року, відтак строк на оскарження наказу сплинув 23.06.2022 року, натомість позовну заяву подано до суду лише 05.07.2022 року.

Позивач зазначає, що після отримання наказу про звільнення зі служби в м. Полтаві, він виїхав до м. Харкова, в якому перебував у бомбосховищах через постійні артилерійські обстріли, не міг виїхати з м. Харкова, не мав побутових умова для складання адміністративного позову. Вказує, що квартира його батьків по АДРЕСА_1 зруйнована, наслідок влучання снаряду, гуртожиток, в якому він проживав також зазнав руйнувань. Після виїзду з м. Харкова до м. Дніпра 03.07.2022 року позивач невідкладно, 05.07.2022 року подав адміністративний позов.

Суд апеляційної інстанції оцінуючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку на звернення до суду з позовом зазначає наступне.

Згідно зі ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підставою для поновлення строку можуть бути лише поважні причини, тобто такі, що є об`єктивно непереборними, тобто, такі, що не залежали від волі позивача, настали за умов, які поза сумнівом не могли бути усунуті або недопущені особисто позивачем.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 24.02.2022 року розпочалась військова агресія Російської Федерації проти України. 24.02.2022 року Указом Президента України "Про ведення воєнного стану" №64/2022 введено воєнний стан на території України, який неодноразово продовжувався та триває.

Як зазначає і сам позивач, що підтверджується і джерелами відкритої інформації, м. Харків, як місто територіально наближене до кордону з Російською Федерацією з початку військової агресії зазнає артилерійських та ракетних обстрілів.

Зазначені обставини існували на час звільнення позивача зі служби, та є загальновідомими.

Водночас, як свідчать встановлені обставини справи, 08.06.2022 року позивач, отримавши копію наказу про звільнення та маючи намір його оскаржити протягом 15 днів, вирішив поїхати з м. Полтава саме до м. Харкова, а не до м. Дніпра, в якому він проживав до часу звільнення, та де перебуває зараз.

Як зазначає позивач, в Харкові він не мав змоги скласти адміністративний позов, адже постійно перебував в бомбосховищах, забезпечував мінімальні побутові потреби та власну безпеку.

Натомість, суд апеляційної інстанції зазначає, що в червні 2022 року, позивач напевне мав бути обізнаний про обстановку в м. Харкові, про існуючі загрози, відтак він добровільно виїхавши до м. Харкова мав розуміти можливі складності щодо складання адміністративного позову у визначений законом 15-ти денний строк із поданням його до суду в м. Дніпрі.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Особи, що звертаються до суду повинні діяти в якнайбільш послідовніший спосіб при реалізації своїх прав на звернення до суду, уникати створення для себе обставин, що унеможливлюють таке звернення.

Таким чином, маючи намір оскаржити наказ про звільнення та вирішивши поїхати до м. Харкова в червні 2022 року після майже через 4 місяців з моменту початку військової агресії, знаючи про обстановку в м. Харкові, позивач фактично сам створив для себе несприятливі умови для складання адміністративного позову та його подання до суду в строк, про які він зазначає в заяві про поновлення строку на звернення до суду.

Отже, вказані обставини носять суб`єктивний характер, та не можуть визнаватись судом поважними для умов поновлення строку на звернення до суду.

Посилання позивача на те, що в житло його батьків за адресою АДРЕСА_1 , в якому він раніше проживав, де зберігав певні свої речі та документи, зруйноване, а речі та документи втрачені, як на підставу для поновлення строку на звернення до суду, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, адже з відкритих джерел інформації, а саме: https://izvestia.kharkov.ua/obshchestvo/v-harkove-razbirajut-zavaly-posle-vrazheskih-obstrelov-dom-na-ulice-kosmonavtov-2-foto/ судом з`ясовано, що вказаний будинок було частково зруйновано 06.03.2022 року, тобто за 3 місяці до моменту звільнення позивача зі служби.

Таким чином, на думку суду, саме вказана подія не є тією обставиною, що унеможливила вчасне подання позивачем адміністративного позову до суду.

Крім того, позивач не зазначає, які саме речі та документи були зруйновані та втрачені, і яким саме чином це вплинуло на можливість подання адміністративного позову до суду.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про неповажність причин пропуску позивачем звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі, у зв`язку з чим, достатніми є підстави для повернення позову відповідно до приписів ст. 123 КАС України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування ухвали в межах доводів скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року в адміністративній справі №160/9356/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук