Справа № 953/6082/22
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6082/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С.В.,
представника позивача - адвоката Аббасової Д. Л.,
секретар судового засідання Кошова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ВКЗ" в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 2 батальйону 5 роти Науменка Дениса Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
31 жовтня 2022 року представник позивача Аббаcова Д. Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1102090 від 26 жовтня 2022 року, засобом Електронного суду звернулася до суду з адміністративною позовною заявою до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 2 батальйону 5 роти Науменка Дениса Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6053010 від 20 жовтня 2022 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 жовтня 2022 року о 17 годині 24 хвилини за адресою: м. Харків, вул. Тюринська, буд. 11 інспектор 2 батальйону 5 роти старший лейтенант поліції УПП в Харківській області Науменко Д. М. склав постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6053010 від 20 жовтня 2022 року за те, що позивач, керуючи транспортним засобом Hyundai 120, державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні з лівої полоси руху в праву полосу руху, та керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування. З цією постановою позивач категорично не згоден та вважає її незаконною, оскільки у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення. 20 жовтня 2022 року під час складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пред`явив працівнику поліції тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , виданий 06 серпня 2022 року, який відповідно до ст. 265-1 КУпАП був дійсний три місяці. Представник позивача зауважила, що на час притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлення його права керування транспортним засобом, оскільки про розгляд цієї справи його не повідомляли, у судових засіданнях він присутнім не був, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 20 вересня 2022 рокуотримав лише 21 жовтня 2022 року та подав на неї апеляційну скаргу. Винесена працівником поліції постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, оскільки в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою вищевказаного правопорушення.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2022 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2022 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідача по справі задоволено та залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.
Представник позивача - адвокат Аббасова Д. Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що на день розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП позивач не був обізнаний про ухвалення 20 вересня 2022 року Октябрським районним судом м. Полтави у справі №554/8137/22 постанови, на підставі якої на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Зазначає, що позивач не був повідомлений про дату та час розгляду вказаної справи, а тому не міг з`явитися до суду для участі у судовому засіданні. Зауважила, що постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року позивач отримав засобами поштового зв`язку лише 21 жовтня 2022 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи поштовим конвертом. Після чого представник позивача направив на адресу Октябрського районного суду м. Полтави апеляційну скаргу на цю постанову, що підтверджується долученими до матеріалів справи описом вкладення від 29 жовтня 2022 року та квитанцією про відправку від 29 жовтня 2022 року. Станом на 02 лютого 2023 року вказана справа апеляційним судом не розглянута. З огляду на викладене вважає, що відповідач неправомірно виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6053010 від 20 жовтня 2022 року, а тому вона підлягає скасуванню.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач - інспектор 2 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Науменко Д. М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляд справи до суду не подавав.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляд справи до суду не подавав.
За змістом положень ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов до такого висновку.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 20 жовтня 2022 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем Hyundai 120, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тюринській, 11 у м. Харкові, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні з лівої полоси руху в праву полосу руху, та був позбавлений права керування транспортним засобом Октябрським районним судом м. Полтави у справі 554/8137/22 строком на один рік, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР.
З копії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_1 06 серпня 2022 року замість посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого ВРЕП № 1 ГУМВСУ Харків 25 березня 2011 року, виданий тимчасовий дозвіл у зв`язку із складанням 06 серпня 2022 року відносно нього протоколу серії ААД № 077101 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
З відмітки на поштовому конверті слідує, що на адресу ОСОБА_1 направлена кореспонденція з Октябрського районного суду м. Полтави та 13 жовтня 2022 року відправлення перебувало на складі «Укрпошта», що підтверджується відомостями на штампі.
Як вбачається з наданих позивачем копій поштової квитанції, опису вкладення, представник позивача - адвокат Аббасова Д. Л. направила 29 жовтня 2022 року на адресу Октябрського районного суду м. Полтави апеляційну скаргу.
Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.
Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, зокрема частина перша, друга і четверта статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6053010 від 20 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Диспозиція частини 4 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З наведеного слідує, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою позивач притягнутий до відповідальності за керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права керування.
Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач не був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на адміністративного стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В силу положень ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 20 жовтня 2022 року інспектор 2 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Науменко Д. М. зупинив автомобіль Hyundai 120, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та під час перевірки документів виявлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами.
При цьому позивач пред`явив працівнику поліції надав тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , виданий 06 серпня 2022 року, який відповідно до ст. 265-1 КУпАП був дійсний три місяці, тому, на переконання сторони позивача, він мав право керувати транспортним засобом станом на 20 жовтня 2022 року, тобто на день винесення оскаржуваної постанови на підставі вищевказаного тимчасового дозволу, враховуючи, що він не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортним засобо .
Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 265-1 КУпАП встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, у випадках, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справа про адміністративне правопорушення не розглянута у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.
Отже, при перевірці документів поліцейський повинен переконатися, що водій має право на керування транспортним засобом, шляхом наявності у нього посвідчення водія або відповідно до вимог ст. 265-1КУпАП - дійсного тимчасового дозволу.
З наведеного вбачається, що тимчасовий дозвіл є документом, що надає право водію на керування транспортним засобом відповідної категорії на час вилучення посвідчення водія.
Позивач в позовній заяві зазначив, що надав для перевірки тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, який станом на 20 жовтня 2022 року був дійсний, оскільки його посвідчення водія було вилучене під час складання 06 серпня 2022 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак про те, що справа №554/8137/22 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вже розглянута та на підставі рішення суду він позбавлений права керування транспортним засобом він не знав.
Суд критично оцінює твердження позивача про те, що він не знав про прийняту 20 вересня 2022 року Октябрським районним судом м. Полтави постанову, на підставі якої він позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки з відмітки на поштовому конверті слідує, що на адресу ОСОБА_1 направлена кореспонденція з Октябрського районного суду м. Полтави та 13 жовтня 2022 року відправлення перебувало на складі «Укрпошта». Жодних належних доказів того, що ОСОБА_1 отримав цю постанову саме 21 жовтня 2022 року та не був обізнаний про неї 20 жовтня 2022 року під час складення відносно нього адміністративного протоколу за ч.4 ст.126 КУпАП, суду не надано.
Крім того, ОСОБА_1 та його представник не заперечували про те, що позивач був обізнаний про розгляд відносно нього Октябрським районним судом м.Полтави адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАп, складеного ще 6 серпня 2022 року. Отже ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, міг сам поцікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Європейський суд у своїх рішення наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).
Частиною 4 ст.9 КАС України адміністративний суд наділений повноваженнями вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Посилання сторони позивача на те, що представник позивача подав апеляційну скаргу на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовуються відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному веб-портал Судова влада України, які перебувають у вільному доступі.
При цьому суд звертає увагу позивача на те, що інформація про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову суду від 20 вересня 2022 року за результатами пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному веб-портал Судова влада України за ПІБ фізичної особи, яка є учасником у судовій справі та по номеру справи, відсутня.
Окрім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень за пошуком за номером справи №554/8137/22 в графі «Дата набрання законної сили» вбачається, що постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року набрала законної сили 03 жовтня 2022 року.
Відповідно до приписів ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Згідно з п. 20 розділу Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. Постановою КМ України № 340 від 08.05.1993 (із відповідними змінами та доповненнями), позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.
Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний та практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Вилучені посвідчення водія зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання осіб, зазначеним у рішенні про позбавлення права на керування транспортними засобами.

Із змісту наведених норм слідує, що чинним законодавством чітко визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили постановою суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному КМ України.

Отже, до моменту повернення посвідчення водія в установленому порядку особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом; будь-якого механізму отримання нових водійських прав законом не передбачено.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що на момент винесення оскаржуваної постанови, тобто станом на 20 жовтня 2022 року, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами, та не мав законних підстав керувати автомобілем, оскільки постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, набрала законної сили 03 жовтня 2022 року.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, оскільки в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів, оскільки під час дослідження доказів з`ясовано, що у графі №7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постановиї додається відео, яке зокрема було долучено позивачем до відзиву.

За таких обставин суд вважає, що під час розгляду справи судом досліджено достатньо доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять, що позивач ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності на законних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 2 батальйону 5 роти Науменка Дениса Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора 2 батальйону 5 роти Науменка Дениса Миколайовича, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 315А.

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 315А.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений та підписаний 02 лютого 2023 року.

Суддя С. В. Демченко