Справа № 420/12850/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/12850/22

Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту судового рішення суду 1 інстанції:

28.10.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року по справі №420/12850/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, які виразились у визначенні невірного базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, не нарахуванні та невиплаті за період з 01 грудня 2015 року по 04 квітня 2019 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з врахуванням нарахованої та виплаченої суми індексації грошового забезпечення вiдповiдно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням мiсяцiв, в яких відбулося підвищення посадових окладiв вiйськовослужбовців, січень 2008 року і березень 2018 року;

зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2018 року, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових мiсяцiв) - січень 2008 року та березень 2018 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 17.07.2003 року №1078;

зобов`язати Вiйськово-медичний клiнiчний центр Південного регіону донарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 04 квітня 2019 року, з врахуванням сплаченої суми грошової індексації, із застосуванням мiсяцiв для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року вiдповiдно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка проходила військову службу у Вiйськово-медичному клiнiчному центрі Південного регіону. Наказом начальника Вiйськово-медичного клiнiчного центру Південного регіону підполковника медичної служби начальника відділу соціальної експертизи Військово-лікарської комісії Південного регіону ОСОБА_1 , звільнену наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 28.02.2019 року №10 у запас, з 04.04.2019 року виключено зі списків особового складу Вiйськово-медичного клiнiчного центру Південного регіону та всіх видів забезпечення.

Зазначає, що судовим рішенням, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, зобов`язано відповідача провести нарахування і виплату на користь позивачки індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем на розрахунковий рахунок позивачки виплачено нараховану суму індексації грошового забезпечення у розмірі 4435,66 грн.

Не погоджуючись із розміром індексації грошового забезпечення, посилаючись на те, що помилковість розрахунку сум індексації відбулась внаслідок невірного застосування відповідачем базового місяця для обчислення сум індексації, позивачка звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне грошове забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо відмови перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік, виходячи з базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язав Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з урахуванням суми нарахованої та сплаченої суми індексації грошового забезпечення, із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Повернув з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Проаналізувавши положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078, частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Посилаючись на положення п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013) та підвищення посадових окладів військовослужбовців згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 року №1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року, та в подальшому на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, яка набрала чинності 01.03.2018 року, суд першої інстанції визначив, що, оскільки останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю за спірний період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Разом з цим, з посиланням на положення ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з врахуванням офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) за період з березня 2018 року, суд першої інстанції встановив, що лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8 % * 100,0 % * 100,0 % * 99,3% * 100,0 % * 101,9 % * 101,7 % * 100) було перевищено, з яким у позивачки виникає право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, суд першої інстанції визначив, що індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року.

Водночас, оскільки позивачці виплачена індексація грошового забезпечення за грудень 2018 р. квітень 2019 р., суд першої інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 04.04.2019 року із застосуванням базового місяця березень 2018 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Військово-медичний клінічний центр Південного регіону подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи і помилково залишено поза увагою те, що на виконання судового рішення відповідач вже нарахував та виплатив на користь позивачки індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року. Ігноруючи вказані обставини справи, суд першої інстанції повторно поклав на відповідача обов`язок, яким ним виконано у повному обсязі.

Також, апелянт наголошує на не наданні судом першої інстанції належної правової оцінки положенням п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013) і помилковому залишенню судом без врахування тієї обставини, що в період з січня 2016 року по лютий 2018 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі.

При цьому, апелянт зазначає, що в період з 2008 року по 2015 рік базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, які проходили службу до грудня 2015 року, змінювався відповідно до збільшення складових грошового забезпечення військовослужбовців. Отже, застосування базового місяця січень 2008 року для обчислення індексації грошового забезпечення позивачки, яка почала проходити військову службу з 01.01.2016 року, суперечить чинному законодавству.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 проходила військову службу у Вiйськово-медичному клiнiчному центрі Південного регіону.

Вислуга років позивачки у Збройних Силах України у календарному обчисленні становить 24 роки 01 місяць 11 днів.

Наказом начальника Вiйськово-медичного клiнiчного центру Південного регіону підполковника медичної служби начальника відділу соціальної експертизи Військово-лікарської комісії Південного регіону від 03.04.2019 року ОСОБА_1 , звільнену наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 28.02.2019 року №10 у запас, з 04.04.2019 року виключено зі списків особового складу Вiйськово-медичного клiнiчного центру Південного регіону та всіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року по справі №420/17420/21, визнано протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно.

Зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно.

17.08.2022 року представницею позивачки направлено Військово-медичному клінічному центру Південного регіону адвокатський запит, в якому ставилось питання:

про надання інформації про стан виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року по справі №420/17420/21;

про повідомлення щодо строку виконання у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року по справі №420/17420/21.

У відповідь, у листі від 22.08.2022 року за №548/3935 Військово-медичний клінічний центр Південного регіону повідомив про виконання станом на 01.08.2022 року у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року по справі №420/17420/21.

Відповідач додав, що згідно із вказаним рішенням позивачці 01.08.2022 року проведено виплату грошових коштів у сумі 4435 грн.

Не погоджуючись із розрахунком індексації грошового забезпечення, посилаючись на неправомірність дій відповідача, позивачка звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються і з приписами ст. 370 КАС України.

Разом з цим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 7 цієї статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою..

Також, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Апеляційний суд звертає увагу, що зазначені правові положення ст.ст. 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому вищенаведеними приписами адміністративного процесуального законодавства, яке не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, у тому числі у належному порядку.

Водночас, за визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Як показали обставини справи, публічно-правовий спір між позивачкою та відповідачем щодо її права на індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 04 квітня 2019 року, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових мiсяцiв) - січень 2008 року та березень 2018 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 17.07.2003 року №1078, є вирішеним в адміністративній справі №420/17420/21.

Зокрема, судовим рішенням, яке набрало законної сили у вищезазначеній адміністративній справі, зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно.

Цим же рішенням суду визначено відсутність правових обставин для зобов`язання відповідача застосувати базовий місяць січень 2008 року при обчисленні індексації, оскільки спірна індексація грошового забезпечення на момент вирішення справи позивачці не проведена, що, з огляду на дискреційність повноважень військової установи, свідчить про передчасність доводів заявника стосовно допущення суб`єктом владних повноважень порушень у цій частині.

Враховуючи обставини справи та ті, що встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №420/17420/21, колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для звернення із позовом у цій справі є протиправність, на думку позивачки, дій відповідача при виконанні судового рішення по №420/17420/21.

В даному випадку, позивачкою оскаржуються саме дії відповідача при обчисленні на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, індексації грошового забезпечення, зокрема, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Перевіривши вказані обставини, апеляційний суд вважає, що оспорювані за цим позовом дії відповідача стосуються виконання судового рішення в адміністративній справі №420/17420/21, що виключає обставини для звернення з окремим адміністративним позовом за захистом порушених прав та інтересів і є самостійною підставою для залишення без задоволення позовних вимог у відповідній частині.

Стосовно позовних вимог позивачки за позовом у цій справі щодо протиправності дій Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, які виразились у визначенні невірного базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, не нарахуванні та невиплаті за період, починаючи з грудня 2015 року, з березня по 04 квітня 2019 року, з визначенням мiсяця, в якому відбулося підвищення посадових окладiв вiйськовослужбовців березень 2018 року, апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року по справі №420/17420/21, у цій частині адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, в цій частині спір між тими самими сторонами, з тих самих підстав і про той самий предмет, є вирішеним, а відповідне судове рішення набрало законної.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 238 КАС України під час закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Таким чином, з огляду на приписи п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, апеляційний суд доходить висновку про помилковість вирішення судом першої інстанції справи по суті позовних вимог ОСОБА_1 щодо цієї частини позовних вимог та вбачає правові обставини для закриття провадження в адміністративній справі в зазначеній частині.

Також, колегія суддів враховує, що згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, сплачений позивачкою у суді першої інстанції судовий збір підлягає поверненню за відповідним клопотанням учасника.

Враховуючи наведене у сукупності, оскільки висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, судом не надано належної правової оцінки обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення без задоволення частини позовних вимог та закриття провадження у справі в іншій частині позову.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправними дій Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо відмови перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік, виходячи з базового місяця січень 2008 року, та зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з урахуванням суми нарахованої та сплаченої суми індексації грошового забезпечення, із застосуванням базового місяця січень 2008 року відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, які виразились у визначенні невірного базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, не нарахуванні та невиплаті за період з 01 грудня 2015 року, з березня 2018 року по 04 квітня 2019 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з врахуванням нарахованої та виплаченої суми індексації грошового забезпечення вiдповiдно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням мiсяця, в якому відбулося підвищення посадових окладiв вiйськовослужбовців березень 2018 року та зобов`язання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону вчинити відповідні дії закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв