Справа № 460/4677/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 460/4677/20 пров. № А/857/16733/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Запотічного І.І.,

Суддів: Довгої О.І., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року (головуючий суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне) у справі № 460/4677/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2022 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі №460/4677/20, яка обґрунтована тим, що на виконання судового рішення від 25.11.2020 відповідач, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, неодноразово переглядав (21.01.2021, 09.04.2021, 14.07.2022) на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.02.2020 рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018). Проте, всупереч правової оцінки, наданої судом в рішенні, щоразу приймав рішення про відмову у визначенні позивачу правового статусу «Особа з інвалідністю внаслідок війни» та видачі відповідно посвідчення. З огляду на вказане, позивач вважає, що при виконанні рішення суду відповідач діяв недобросовісно, всупереч судовому рішенню та не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому такі дії відповідача є протиправними.

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо неврахування правової оцінки, наданої судом в рішенні від 25.11.2020 у справі №460/4677/20, при перегляді рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018) на підставі поданих ОСОБА_1 із заявою від 07.02.2020 документів. Для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону, зобов`язано Департамент соціальної політики Рівненської міської ради переглянути рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018) про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, на підставі поданих ОСОБА_1 із заявою від 07.02.2020 документів, які з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні від 25.11.2020 у справі №460/4677/20, підтверджують участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986-1988 роках в складі формування Цивільної оборони. Зобов`язано Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомити Рівненський окружний адміністративний суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її оскаржив Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішення суду від 25.11.2020 року у справі №460/4677/20 виконано в повному обсязі, про що позивача було повідомлено листом № 08-342 від 25.01.2021 року та №К-1070 від 15.07.2022 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.11.2020, яке набрало законної сили 29.12.2020, позов задоволено повністю.

12.01.2021 за вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист із строком пред`явлення до виконання до 30.12.2023.

24.05.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №69083116 з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі №460/4677/20 є дії відповідача щодо відмови в перегляді рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно із Законами України та розгляду спірних питань (протокол № 1466.2 від 28.03.2018) на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.02.2020.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, рішенням суду у справі №460/4677/20 підтверджено порушення права ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача на підставі поданих ОСОБА_1 із заявою від 07.02.2020 документів переглянути рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018) про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, та прийняти відповідне рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, достеменно встановлено спосіб його виконання - прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як встановлено з листа Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 30.09.2022 №К-1070/1 на виконання судового рішення у справі №460/4677/20 21.01.2021 було проведено засідання Комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань (протокол №1677), на якому було переглянуто рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018). Під час засідання комісією було повторно досліджено та опрацьовано документи, додані позивачем до заяви від 07.02.2020, та, враховуючи, що документи не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення його до формувань Цивільної оборони для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, займану посаду та виконувану роботу, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні статусу «Особа з інвалідністю внаслідок війни» відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачі відповідного посвідчення.

На засіданні Комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань 09.04.2021 (протокол №1691), на якому було переглянуто рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 21.01.2021 (протокол №1677) та повторно розглянуті попередньо подані позивачем документи. Керуючись п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», беручи до уваги постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 у справі №460/1481/18 та враховуючи, що наявні документи не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення його до формувань Цивільної оборони для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, займану посаду та виконувану роботу, рішення комісії від 21.01.2021 (протокол №1677) залишено в силі.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2022 на засіданні Комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань (протокол №105) було розглянуто рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі №460/4677/20 та постанову Відділу примусового виконання рішень Управління виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відкриття виконавчого провадження №69083116. Під час засідання комісією було повторно досліджено та опрацьовано документи, додані позивачем до заяви від 07.02.2020, та ряд інших документів, а також судову практику Верховного Суду, висвітлену у постановах від 18.09.2019 у справі №569/5187/19, від 10.05.2018 у справі №279/12162/15-а, від 07.06.2018 у справі №377/797/17, від 21.08.2018 у справі №279/2285/16-а, від 21.08.2018 у справі №676/3457/17, від 27.02.2019 у справі №149/3307/16-а, від 20.02.2019 у справі №817/237/18. Однак, посилаючись на те, що документи не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення його до формувань Цивільної оборони для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, займану посаду та виконувану роботу, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні статусу «Особа з інвалідністю внаслідок війни» відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачі відповідного посвідчення.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/4677/20 зобов`язано орган соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради переглянути рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018) та прийняти відповідне рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, даним рішенням суду встановлено обставини, які підтверджують участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986-1988 роках в складі формування Цивільної оборони. Відтак, виконуючи рішення суду у даній справі, відповідач зобов`язаний був врахувати зазначені обставини та надані позивачем документи при перегляді рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно законів України та розгляду спірних питань від 28.03.2018 (протокол № 1466.2 від 28.03.2018), однак цього не зробив.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. При цьому, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обов`язком такого боржника. Водночас, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.

Застосування ж судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, при тому, що боржник допустив протиправну бездіяльність за наявності можливості вчинити необхідні дії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі підтвердження обставин невиконання в повному обсязі рішення суду при виборі форми судового контролю суд має обрати порядок дій, який буде максимально ефективно сприяти захисту прав позивача та спонукати відповідача до завершення судового провадження.

За наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Проаналізувавши матеріали справи та з врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем при виконанні судового рішення у справі №460/4677/20 порушено положення статей 46 та 129-1 Конституції України, статей 14 та 370 КАС України, а відтак судом першої інтсанції підставно прийнято окрему ухвалу.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради залишити без задоволення, а окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 460/4677/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Р. Б. Хобор