Справа № 400/5400/22
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 р. № 400/5400/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,о

до відповідача:Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання бездіяльності ппротиправною та стягнення грошової винагороди в сумі 500 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності щодо невиплати за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 стрільцю -снайперу 3 відділення 3 взводу 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 року; стягнути з військової частини НОМЕР_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року в сумі 500000 грн на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що їй як дружині ОСОБА_2 , який знаходить в полоні по теперішній час, відповідач зобов`язаний був виплатити додаткову винагороду в загальній сумі 500000 грн за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Заява про виплату зазначеної додаткової винагороди разом із документами, підтверджуючими право на її отримання була подана позивачкою відповідно до вимог постанови КМУ № 884 від 30.11.2016 року і вона була задоволена командиром військової частини з огляду на отримання нею грошового забезпечення до червня 2022 року. Тому така бездіяльність відповідача є протиправною, адже позбавило позивачку з 19.06.2022 року по теперішній час, усіх виплат грошового забезпечення, які повинні були бути виплачені замість ОСОБА_2 . Належним чином відновлення порушеного права позивача є саме стягнення з відповідача належної суми, право на отримання якої підтверджено доданими до позовної заяви документами.

Ухвалою від 06.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідача надати відзив на позовну заяву.

19.12.2022 судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії документів згідно переліку.

Ухвалою від 26.12.2022 залишено без задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до припинення чи скасування воєнного стану в Україні залишити без задоволення.

Від відповідача відзив на позовну заяву та витребувані судом документи до суду не надходили, вищезазначені ухвали були отримані відповідачем через електронну пошту.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивачка, дружина стрільця-снайпера 3 відділення 3 взводу 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_2 , звернулась до відповідача із заявою про виплату їй належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди ОСОБА_2 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 року. Підставою для звернення з даною заявою стало потрапляння її чоловіка, ОСОБА_2 у полон до держави-агресора під час безпосередньої участі у бойових діях, що забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в м. Маріуполь Донецької області.

Відповідач здійснив часткове нарахування та виплату належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди ОСОБА_2 , зокрема позивачка отримала від відповідача 31.05.2022 р. - 110126,80 грн, 27.07.2022 р. - 30 832,39 грн, 01.08.2022 р. - 197000 грн, 06.09.2022 р. - 68482,42 грн, що загалом складає 406441,61 грн.

Але за який період та в якій сумі відповідачем було нараховано та виплачено ОСОБА_2 грошове забезпечення, з цих сум зрозуміти неможливо.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 Закону України №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

При цьому, пунктом 6 ст. 9 Закону № 2011 визначено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців, зокрема дружині (чоловіку).

Також, відповідно до п. 6-1 ст. 18 Закону № 2011, членам сімей військовослужбовців, які проходять військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", гарантується виплата грошового забезпечення цих військовослужбовців у разі неможливості ними його отримання під час участі у бойових діях та операціях. У такому разі виплата грошового забезпечення здійснюється членам сімей військовослужбовців, зазначеним у статті 9 цього Закону.

Порядок виплати грошового забезпечення зазначеним у цьому пункті членам сімей військовослужбовців визначається Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також військовими формуваннями, правоохоронними і розвідувальними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями.

Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 , затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Наказ № 260), відповідно до п. п. 3 розділу ХХХ якого зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 (далі - Порядок № 884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Відповідно до пунктів 4-7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення, у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

При цьому, згідно п. 8 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється.

З огляду на вищезазначені норми, з дня потрапляння у полон військовослужбовця (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) членам сім`ї військовослужбовця (визначеним у Законі № 2011 та Порядку № 884) за їх заявою виплачується грошове забезпечення до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що стрілець-снайпер 3 відділення 3 взводу 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потрапив в полон 04.04.2022 і у спірний період (з червня по жовтень 2022) перебував у полоні. За заявою позивачки, яка є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 проводились виплати грошового забезпечення до травня (включно), однак в повному обсязі грошове забезпечення не виплачувалось з червня по жовтень 2022 року. На підтвердження зазначеного позивачкою надано до суду сповіщення відповідача про полон чоловіка позивачки ОСОБА_2 , листи ОСОБА_2 з полону, свідоцтво про шлюб та виписки з банківського рахунку про зарахування грошового забезпечення 31.05.2022 р. - 110126,80 грн, 27.07.2022 р. - 30 832,39 грн, 01.08.2022 р. - 197000 грн, 06.09.2022 р. - 68482,42 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено знаходження стрільця-снайпера 3 відділення 3 взводу 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_2 в полоні з 04.04.2022 по жовтень 2022 року та часткову виплату позивачці, як дружині грошового забезпечення ОСОБА_2 .

При цьому, відповідачем не надано до суду відзиву, в якому б він зазначив підстави для припинення виплати додаткової грошової винагороди позивачці, а також не надано доказів наявності підстав для її невиплати. Так, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявність підстав, визначених Законом № 2011 та Порядком № 884, Постаново КМУ№168 для припинення виплати, оформленого відповідним рішенням командира військової частини про відмову у виплаті додаткової грошової допомоги. Ухвалу суду від 19.12.2022 відповідач не виконав, тому у суду відсутні докази, що спростовують твердження позивача, що їй не виплатили додаткову винагороду з червня по жовтень 2022 в сумі 500 000 грн., також відсутній розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 за спірний період.

Відтак, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами та щодо розміру невиплаченого грошового забезпечення зазначає наступне.

В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач своєю бездіяльністю її позбавив з 19.06.2022 року по теперішній час усіх виплат грошового забезпечення, однак надані суду виписки банку свідчать, що позивачка отримувала грошове забезпечення чоловіка у липні 2022- 27.07.2022 р. - 30 832,39 грн, у серпні 2022- 01.08.2022 р. - 197000 грн, у вересні 2022 -06.09.2022 р. - 68482,42 грн.

Так, як зазначалось судом вище, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 постанови № 168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).

Відповідачем не надано суду доказів виплати додаткової грошової допомоги позивачці за червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2022 року, а з огляду на вищезазначене додаткова винагорода у розмірі до 100000 виплачується в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є складовою грошового забезпечення, яка підлягає виплаті позивачці. І оскільки чоловік позивачки в період червень - жовтень 2022 року перебуває в полоні, то відповідач повинен був виплатити позивачці 500 000 грн. додаткової грошової винагороди (100 000 грн * 5 місяців).

При цьому, за сталою практикою Верховного Суду, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, обраховуються без віднімання сум податків та зборів.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач відзив суду не направив, доказів на спростування доводів позивача суду не надав.

Тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Позивачка також подала заяву про судові витрати, в якій зазначила, що розмір понесених нею витрат на правничу допомогу буде встановлено документами, які вона надасть до суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. Так, на час ухвалення рішення судом позивачкою не надано доказів понесення нею витрат на правничу допомогу та не зазначено їх суму, тому суд не вирішує питання стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на користь позивачки при ухвалені рішення.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ,НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, стрільцю-снайперу 3 відділення 3 взводу 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 року.

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року в сумі 500000 грн на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

4. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 5000 грн (п`ять тисяч гривень), сплачений платіжним дорученням № 118060127 від 23.11.2022 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко