Справа № 308/10456/22
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

представника позивача Осадчука А.В.,

представника відповідача Костів Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справи за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України військової частини НОМЕР_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

09.08.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить постанову серії ЗхРУ №017059 від 01.07.2022, постановлену начальником 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенантом ОСОБА_2 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) за ч. 2 ст. 203 КУпАП, скасувати, а провадження закрити; стягнути з відповідача на її користь суму штрафу, сплаченого позивачкою; стягнути з відповідач на користь позивачки судові витрати за надання правничої допомоги та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вищевказаною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн., які нею були сплачені. Стверджує, що цією постановою установлено, що 01.07.2022 близько 17 години 00 хвилин виявлений прикордонним нарядом «Перевірка документів-вибуття» у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» за порушення встановленого терміну перебування на території України, а саме громадянка Угорщини пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянки Угорщини серії НОМЕР_3 та в ході здійснення прикордонного контролю спрацювала БД «ПТР-90» (станом на 01.07.2022 перевищення становить 83 день). Однак вважає цю постанову незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що за розрахунковий період у 180 днів 03.01.2022-01.07.2022 вона здійснювала в`їзди-виїзди 10/01/2022-11/01/2022; 15/01/2022-05/04/2022, а відтак загальна кількість днів перебування у період контролю: 83, тобто, на її думку, у неї залишалося 7 днів для законного перебування на території України. Зауважує, що працівниками прикордонної служби не було враховано дату виїзду її за межі України 05.04.2022. Зауважує, що жодних даних у постанові, які б підтверджували цих перевищень, зазначено не було, натомість до позову додає копію свого паспорту, дані у якому спростовують викладене у постанові, і доводять, що вона не перевищала перебування на території України.

04.11.2022 представником військової частини НОМЕР_2 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Лілією Костів подано до суду відзив, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову, так як позивачка перевищила строк перебування на території України більше ніж на 83 дні, що підтверджується даними з бази даних «Ризик».

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 просив позов задовольнити, а представник відповідача, в свою чергу, заперечила проти задоволення позову.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЗхРУ № 017059 від 01 липня 2022 року встановлено, що 01.07.2022 близько 17 години 00 хвилин прикордонним нарядом «Перевірка документів-вибуття» у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» за порушення встановленого терміну перебування на території України, а саме громадянка Угорщини пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянки Угорщини серії НОМЕР_3 та вході здійснення прикордонного контролю спрацювала БД «ПТР-90» (станом на 01.07.2022 перевищення становить 83 день). Вказаними діями громадянка Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) порушила вимоги п. 2 ПКМУ № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП.

За вчинення означеного позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП й застосовано до неї стягнення у виді штрафу в сумі 5100 грн.

З копії квитанції ПриватБанк від 01.07.2022 вбачається сплата нею штрафу в означеній сумі.

З копії закордонного паспорту громадянки Угорщини серії НОМЕР_3 вбачається здійснення позивачкою у 2022 році в`їзду на територію України 10.01.2022 та виїзду 11.01.2022, далі 11.01.2022-15.01.2022, 15.01.2022-05.04.2022, 05.04.2022-01.07.2022.

Зазначене підтверджується також витягом з бази даних «Ризик» щодо перетинання ДКУ громадянкою Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ).

При цьому з розрахунку, наданого стороною позивача, видно, що у розрахунковий період 180 днів з 03.01.2022 по 01.07.2022 включено дату в`їзду 10.01.2022 та дату виїзду 11.01.2022, а також 15.01.2022 та 05.04.2022 відповідно.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з положеннями п.п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Таким чином, дотримання іноземцем встановленого терміну перебування в Україні, має бути здійснене або шляхом вільного виїзду з України протягом встановленого строку, або шляхом продовження строку перебування в Україні.

З вищеописаної копії паспорту позивачки, а саме штемпелів в`їзду на територію України та виїзду з нею, а також витягом з бази даних «Ризик» щодо перетину ДК України позивачкою, стверджується, що останньою здійснено в`їзд на територію України 10.01.2022 та виїзд 11.01.2022 (2 дні), далі 11.01.2022-15.01.2022 (4 дні), 15.01.2022-05.04.2022 (80 днів), 05.04.2022-01.07.2022 (87 днів).

Тобто загалом в розрахунковий період 180 днів з 03.01.2022 по 01.07.2022 позивачка перебувала на території України 173 дні, тобто на 83 дні перевищила обмеження щодо перебування іноземців в Україні не більш як 90 днів протягом 180 днів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка зверталася до Державної міграційної служби України з метою продовження строку перебування на території України.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи той факт, що станом на 01.07.2022 строк «допустимого» перебування позивачки на території України було перевищено на понад 83 дні, то такі її дії порушують встановлений термін перебування на території України, визначений пунктом 2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затверджений постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у діях позивачки вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП, а саме порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду; будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірності винесеної постанови стороною позивача не надано, при цьому штемпелями в`їзду-виїзду закордонного паспорту позивачки на/з території України та витягом з баз даних «Ризик» спростовується твердження останньої щодо відсутності в її діях адміністративного порушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги щодо скасування постанови, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, в тому числі й решти, як похідних, залишивши оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України військової частини НОМЕР_2 про скасування постанови серії ЗхРУ № 017059 від 01 липня 2022 року, винесеної начальником 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенантом ОСОБА_2 про накладання на ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) адміністративного стягнення в сумі 5100 грн. за ч. 2 ст. 203 КУпАП, про стягнення на користь ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України військової частини НОМЕР_2 : сплаченого штрафу у сумі 5100 грн., витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн., судового збору в сумі 992, 40 грн., залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов