Справа № 420/642/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/642/23
УХВАЛА

06 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

В свою чергу, 01.02.2023 року представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2023 року надано заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що позивачу у період з 01.01.2019 року по 30.06.2021 року щомісяця окремою сумою виплачувалась різниця між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту Постанови №103, та місячним розміром отриманої особою пенсії. Станом на 01.07.2021 року виплата заборгованості проведена в повному обсязі, а отже з порушенням строків виплати. Відповідач не нарахував та не виплатив компенсацію по втраті частини доходів, тобто не вчинив дії до наступного часу і тільки дотримуючись рівності перед законом можуть бути відновлені права позивача шляхом надання доступу до правосуддя. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Представник позивача, посилаючись на висновки п. 65, 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №815/1226/18, вказав, що аналіз зазначених положень ст. 46 Закону №1058-ІV свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством порядку за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Суд вказує, що спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з ненарахуванням та невиплатою відповідачем компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Суд вважає за необхідне зауважити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 по справі №815/1226/18 вказала, що ст.ст.99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009. Зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

Отже, суд вважає, що посилання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №815/1226/18 є необгрунтованими, оскільки підстави та предмет даного спору не є тотожним обставинам та предмету спору у справах, наведених представником позивача.

Щодо посилань представника позивача на дію на території України воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Строк звернення до суду збіг у грудні 2021 року, водночас воєнний стан в Україні був введений з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX.

Отже, пропуск позивачем строку звернення до суду не пов`язаний з введенням на території України воєнного стану.

Крім того, саме по собі введення воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і не може бути підставою для поновлення пропущеного строку. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Такої ж думки щодо поважності причин пропуску строку дотримується Верховний Суд у постанові від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини з метою дотримання прав позивача, суд вважає, що строк, наданий позивачу для усунення виявлених недоліків його позовної заяви слід продовжити на 5 (п`ять) днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 160,161, 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 встановлений ухвалою від 16.01.2023 року строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять) днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали від 29.11.2022 року у встановлений цією ухвалою строк позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не належить до оскарження.

Суддя Самойлюк Г.П.

продовження без руху