Справа № 160/10812/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 лютого 2023 рокуСправа №160/10812/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого: судді - Савченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі №160/10812/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.07.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровської області від 05.07.2022 р. № 40 про відмову у призначенні йому пенсії за вислугою років згідно із ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27.04.2022 р.;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровської області для призначення йому пенсії за вислугою років, зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи з 24.08.1987 р. до 22.03.1993 р. у «Донецький залізниці. Локомотивному депо Волноваха» помічником машиніста тепловозу, з 22.03.1993 р. по 27.10.1993 р. навчання на курсах машиністів тепловозів в Ясинуватському технікумі, з 01.11.1993 р. до 21.07.2010 р. помічником машиніста електровозу у «Донецький залізниці. Локомотивному депо Волноваха» (яке з 16.06.2006 р. було перейменовано в Державне підприємство «Донецька залізниця» «Локомотивне депо Волноваха»), з 21.07.2010 р. до 11.07.2017 р. машиністом електровозу у Державному підприємстві «Донецька залізниця» «Локомотивне депо Волноваха», з 11.07.2017 р. по 27.04.2022 р. машиністом тепловозу в акціонерному товаристві «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» «Волноваське локомотивне депо», та призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючі з дати досягнення мною віку 55 р., а саме з 27.04.2022 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі №160/10812/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 05.07.2022 р. № 40 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 29.06.2022 р., з урахуванням висновків суду;

- в решті позовних вимог відмовлено;

- вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

25 січня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, в якій заявник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. в адміністративної справі № 160/10812/22 стосовно зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровської області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за вислугу років від 29.06.2022 р., з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування вказаної заяви, позивачем зазначено, що на цей час рішення суду від 27.09.2022 р. відповідачем не виконано. Копію рішення відповідачем не надіслано, що вказує на протиправну бездіяльності відповідача, суб`єкта владних повноважень щодо виконання ним рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно із протоколом розподілу справ (заяв) між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 р. вищевказана заява передана судді Савченку А.В. 26.01.2023 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 р. призначено вказану заяву до розгляду в порядку письмового провадження на 06.02.2023 р. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала №10.

Крім того, цією ухвалою суду встановлено Головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області строк до 03.02.2023 р. для подання суду пояснень та доказів щодо вищезазначеної заяви.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області надати до 03.02.2023 р.:

- докази (за наявності) відповіді на заяву позивача від 26.12.2022 р.;

- пояснення та докази щодо стану виконання рішення суду від 27.09.2022 р.

Запропоновано позивачу надати докази (за наявності) звернення до примусового виконання рішення суду та докази (за наявності) по завершенню процедури примусового виконання рішення суду.

Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 р. направлена за допомогою електронних засобів зв`язку до електронного кабінету відповідача та доставлена до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» 31.01.2023 р. о 21 год. 34 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи.

Однак, відповідач будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.

Розглядаючи подану позивачем заяву, судом встановлено таке.

26 грудня 2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив направити копію рішення за наслідками повторного розгляду його заяви про призначення пенсії за вислугу років від 29.06.202 р., з урахуванням висновків суду.

Крім того, позивач в заяві про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі зазначає, що ним пред`явлено виконавчий лист до примусового виконання, виконавче провадження відкрито 28.11.2022 р., однак відповідних доказів не надає.

Не погоджуючись з невиконанням рішення суду, позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в ч. 1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульований ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 383 КАС України у заяві зазначаються, зокрема, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Аналіз зазначених вище норм свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перевірки виконання рішення суду під час примусового виконання в органах державної виконавчої служби.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 р. у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 р. у справі №807/220/18.

Тобто, при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання, або неналежного виконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.

Вказані висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.01.2021 р. у справі № 640/1364/19.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст. 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Таким чином, перевірка виконання рішення суду має здійснюватися органом державної виконавчої служби, яким мають бути вжиті заходи щодо примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 р. у справі №160/10812/22.

Позивач в заяві про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі №160/10812/22 зазначає, що ним пред`явлено виконавчий лист у справі №160/10812/22 до примусового виконання, виконавче провадження відкрито 28.11.2022 р., однак жодних доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження та вчинення державним виконавцем дій щодо перевірки виконання судового рішення не надає.

Ухвалою суду від 30.01.2023 р. позивачу запропоновано було надати докази (за наявності) звернення до примусового виконання рішення суду та докази (за наявності) по завершенню процедури примусового виконання рішення суду, однак під час розгляду заяви такі докази відповідачем надані не були.

Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення, в тому числі і в примусовому порядку, не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення в примусовому порядку.

Таким чином, суд вважає, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки дії відповідача щодо невиконання рішення мають бути перевірені відповідним органом Державної виконавчої служби, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

З огляду на викладене, заява про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі №160/10812/22 є передчасною, а тому в заяві про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі №160/10812/22 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 383 КАС України,суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі №160/10812/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко