Справа № 932/568/22(2а/932/21/22)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
06 лютого 2023 року м.Дніпросправа № 932/568/22 2а/932/21/22
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі № 932/568/22 (2а/932/21/22) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рябовол Світлана Миколаївна, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2023 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі № 932/568/22 (2а/932/21/22), наведені Департаментом патрульної поліції в апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі № 932/568/22 (2а/932/21/22) залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме, скаржнику необхідно було надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

На адресу суду від скаржника надійшло нове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

У клопотанні відповідач посилається на те, що перша апеляційна скарга ним подана в межах десятиденного строку з дня отримання повного тексту оскарженого рішення. Проте, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки особою, що подала апеляційну скаргу недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху усунуто не було, а саме, не сплачено судовий збір. Після сплати судового збору, скаржник в найкоротший термін, повторно звертається з апеляційною скаргою. Вказує, що чинне законодавство не позбавляє права скаржника звернутися повторно з апеляційною скаргою.

Розглянувши наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстави, колегія суддів вважає, що вони не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

13.09.2022 скаржник вперше звернувся з апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 апеляційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки недоліки апеляційної скарги усунуто не в повному обсязі, а саме, судовий збір сплачено у розмірі меншому ніж це передбачено Законом України «Про судовий збір».

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку оскаржена не була та є чинною.

14.11.2022 до суду першої інстанції повторно подана апеляційна скарга на рішення суду від 30.06.2022.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".

Колегія суддів зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, вважаю, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останніх, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

При цьому, наведені скаржником обставини не можуть вказувати на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки стосуються виключно внутрішньої організації роботи департаменту та не можуть впливати на виконання ним процесуального обов`язку щодо вчасного звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Крім того, частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Положення частини 8 статті 169 КАС України встановлюють, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З аналізу зазначених правових норм вбачається про можливість повторного подання апеляційної скарги.

При цьому, на момент повторної подачі апеляційної скарги оскаржене рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим заявник апеляційної скарги має навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

В контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання скаржникам вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику апеляційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, а підстави, вказані в клопотанні для поновлення строку на апеляційне оскарження, є неповажними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі № 932/568/22 (2а/932/21/22).

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі № 932/568/22 (2а/932/21/22).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак