Справа № 490/2107/21
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/18/2022 Справа № 490/2107/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 січня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. МиколаєваГуденко О.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2021 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 340644 від 03.03.2021 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

25.03.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою суду від 25.03.2021 р. адміністративний позов було залишено без руху.

08.04.2021 року позивач надав суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.04.2021 р. адміністративну справу прийнято до свого провадження суддею Гуденко О.А. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно витребувано та зобов`язано відповідача надати суду читаєму копію постанови серії ДП 18 № 340644 від 03.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року здійснено заміну неналежного відповідача - Старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Миколаївській області Харламова Олександра Володимировича, на належного відповідача - Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

Розгляд справи призначався на 30 червня, 09 листопада 2021 року, 23 лютого 2022 року, проте, розгляд справи не відбувся у зв`язку із невиконанням відповідачем ухвали суду про витребування доказів.

19 травня 2022 року на адресу суду УПП в Миколаївській області надано на адресу суду завірену належним чином копію оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені ч. 3 ст. 122 КАС України та статтею 289 КУпАП, за якою строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення становить 10 днів з дня винесення постанови. Відповідно до приписів ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з вимогою ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданої до неї копії постанови серії ДП18 №340644, оскаржувана постанова винесена 03 березня 2021 року. Копію цієї постанови позивачем було отримано 09 березня 2021 року, однак доказів отримання оскаржуваної постанови суду не надав. Для оскарження цієї постанови позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва лише 22 березня 2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Тобто, строк оскарження даної постанови до суду минув 14 березня 2021 року, а адміністративний позов подано до суду 22 березня 2021 року. Однак, позивач не вказує про причини пропуску та їх поважність, не ставить питання про його поновлення на оскарження до суду.

Ухвалою суду від 13.07.2022 року вищезазначений адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу термін для виправлення недоліків позову шляхом: надання суду заяви про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Копію ухвали суду від 13.07.2022 року направлено позивачу за адресою, зазначеною ним у позовній заяві.

Проте, до теперішнього часу позивачем так і не було усунуто зазначених в ухвалі від 13.07.2022 року недоліків, не подано суду будь -яких заяв чи клопотань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 р. № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо строку для усунення недоліків не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, всі процесуальні документи в справі направлялися на адресу позивача, яка зазначена ним самим в позовній заяві.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи ту обставину, що станом на 23.01.2023 року позивач викладені в ухвалі суду від 13.07.2022 року недоліки не усунув, суддя приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає поверненню відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Керуючись статями 160, 161, 169, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя О.А. Гуденко