Справа № 380/7091/20
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 380/7091/20

адміністративне провадження № К/990/2495/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах яких діє Юнко Марія Василівна,

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року (колегія у складі суддів Пліша М.А., Ніколіна В.В., Гінди О.М.)

у справі № 380/7091/20

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Львівської міської ради,

треті особи: ОСОБА_2 та Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради,

про визнання протиправним та скасування рішення.

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивачка) звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі також - відповідач), у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача:

- від 28.08.2020 № 763 про скасування будівельного паспорта від 20.06.2019 № БП-089-2019;

- від 28.08.2020 № 764 про скасування будівельного паспорта від 20.06.2019 № БП-090-2019;

- від 28.08.2020 № 765 про скасування будівельного паспорта від 20.06.2019 № БП-091-2019;

- від 28.08.2020 № 766 про скасування будівельного паспорта від 21.06.2019 № БП-092-2019.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 30.06.2022 задовольнив позов.

Третя особа ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 01.11.2022 скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2022, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

17.01.2023 представниця позивачки подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального прав та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2022.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції вирішив спір без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постановах Верховного Суду від 28.07.2019 у справі № 607/9853/18, від 02.09.2019 у справі № 810/4817/18, від 02.10.2019 у справі № 807/736/18, від 30.12.2020 у справі № 296/13258/15-а та від 09.02.2022 у справі № 686/10921/17, Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009. Також покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування ч. 1 ст. 27, ст. 36, 52, ч. 9 ст. 59, ст. 74 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) у питанні права органу місцевого самоврядування скасовувати раніше прийняті власні рішення та вносити до них зміни. Позивачка вважає, що виконавчий комітет органу місцевого самоврядування не може скасувати рішення Упралінння архітектури та урбаністики Департаменту містобудування міської ради про видачу паспорта забудови земельної ділянки; такий документ є актом індивідуальної дії, вичерпує свою дію фактом виконання подання повідомлення про початок будівельних робіт. Суди попередніх інстанцій не дослідили долучений до матеріалів справи паспорт водного об`єкта - ставку площею 0,0846 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , погоджений Державним агентством водних ресурсів України від 26.11.2021. На підставі будівельних паспортів у позивачки виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивним прав та охоронюваних законом інтересів; будівельні паспорти можуть бути скасовані лише за наслідками здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду.

Скаржниця пропустила строк на касаційне оскарження, оскільки постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду прийнята від 01.11.2022, складена 04.11.2022, строк на касаційне оскарження закінчився 05.12.2022.

Представниця позивачки просить поновити строк касаційного оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що з повним текстом судового рішення ознайомилися з ОСОБА_1 лише у Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДР); вперше касаційну скаргу подано у межах строку на касаційне оскарження; вдруге касаційна скарга подана в розумний строк після повернення її Верховним Судом.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Із ЄДР слідує, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 скерована до Реєстру 04.11.2022, оприлюднена 07.11.2022.

За відсутності об`єктивних даних щодо можливості отримання скаржником копії судового рішення до відправки в ЄДР, Суд вважає, що позивачка, подаючи вперше касаційну скаргу, мала підстави клопотати про поновлення строку на касаційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 26.12.2022 повернув ОСОБА_1 касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України (незазначення скаржником підстав касаційного оскарження).

Представниця позивачки повторно подала касаційну скаргу, не допустивши безпідставне зволікання реалізації свого процесуального права, тому має право на поновлення строку на касаційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Суди першої та апеляційної інстанцій розглянули цю справу за правилами загального позовного провадження.

У такому разі постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 підлягає касаційному оскарженню за наведення підстав(и), передбачених(ої) ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представниця позивачки визначає підстави касаційного оскарження, передбачені п. 1, 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.

У справі, що розглядається, оскаржується ряд рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування будівельних паспортів, виданих Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради на ім`я позивачки.

Позиція ОСОБА_1 щодо оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 зводиться до того, що Виконавчий комітет Львівської міської ради не може скасувати видані підлеглим Управлінням документи. Представниця позивачки стверджує, що Верховний Суд раніше не висловлював свою позицію щодо цього питання.

Верховний Суд у постанові від 13.09.2019 у справі № 344/4760/15-а сформулював висновок щодо застосування ч. 2 ст. 52 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) про те, що виконавчий комітет міської ради може власним рішенням скасовувати акти, видані підпорядкованим йому Департаментом містобудування та архітектури, якщо такі прийнятті з порушенням законодавства.

Таким чином, Верховний Суд вже висловив свою позицію щодо питання оскарження рішення виконавчого комітету міської ради про скасування актів підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також посадових осіб.

Тобто, представниця позивачки необґрунтовано покликається на підставу касаційного оскарження, передбачену п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. Водночас, не зазначає обґрунтування для відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, висловленого у постанові Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 344/4760/15-а.

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 відповідно до такої правової позиції Верховного Суду, виходив з того, що Виконавчий комітет Львівської міської ради може скасувати паспорти на будівництво індивідуальних житлових будинків, що були видані позивачці Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, підпорядкованим Виконавчому комітету.

Щодо твердження представниці позивачки про те, що паспорти на будівництво можуть бути скасовані лише за наслідками здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду, Суд виходить з такого.

Верховний Суд у постановах від 04.08.2021 у справі № 640/20369/18, від 18.11.2021 у справі № 640/19360/19, від 31.08.2022 у справі № 826/15715/18, від 27.07.2022 у справі № 640/16066/19, від 27.01.2021 у справі № 826/10962/17 від 19.08.2020 у справі № 826/6660/16, від 20.05.2021 у справі № 826/7115/17, від 30.06.2021 у справі № 640/3659/19, від 20.08.2020 у справі № 640/19360/19, від 21.04.2021 у справі № 607/13144/17 та від 24.10.2022 у справі № 640/22599/19 сформулював правовий підхід про те, що проведення контролюючим органом заходу державного нагляду (перевірки) не вимагається, якщо недостовірність зазначених у містобудівній документації даних є очевидною.

У справі, що розглядається, встановлено, що скасуванню будівельних паспортів передував захід державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції за дотримання вимог природоохоронного законодавства, зокрема, аналіз будівельних паспортів, виданих ОСОБА_1 , та аналіз умов використання земельних ділянок у контексті вимог Водного кодексу України (далі - ВК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). За результатами проведення заходу Держекоінспекція встановила недотримання вимог ст. 60, 61 ЗК України, ст. 88, 89 ВК України щодо прибережної захисної смуги водного об`єкту (ставку) від урізу води до забудови ОСОБА_1 та склала акт від 18.08.2020.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275).

Будівництво будь-яких споруд у прибережній захисній смузі заборонено ст. 89 ВК України; норма є імперативною і однозначною.

Оскільки порушення вимог щодо прибережної захисної смуги були підтверджені Держекоінспекцією та судовими рішеннями у справі № 380/9347/20, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Виконавчий комітет Львівської міської ради не мав здійснювати додаткову перевірку дотримання порядку видачі будівельних паспортів для їх скасування, з огляду на очевидність порушення вимог природоохоронного законодавства.

Суд відхиляє покликання представниці позивачки щодо недослідження судами паспорту водного об`єкта (ставку), оскільки такі обставини не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції у даній справі.

Правові позиції Верховного Суду, на які посилається у доводах касаційної скарги представниця позивачки не є релевантними для цієї справи.

Так, Верховний Суд у постанові від 28.07.2019 у справі № 607/9853/18 про оскарження фізичною особою рішення Управління містобудування виконкому міськради щодо видачі будівельного паспорта, сформував висновок про те, що будівельний паспорт вичерпав свою дію шляхом реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт, а тому, його скасування не породжує жодних правових наслідків для позивача. Тобто, такий висновок стосується неправильно обраного способу захисту прав особи, яка оскаржила до суду будівельний паспорт, виданий третій особі.

За фабулами справ № 810/4817/18, № 807/736/18, № 296/13258/15-а та 686/10921/17 Верховний Суд сформулював висновок щодо відсутності у органу місцевого самоврядування повноважень скасувати своє рішення про надання дозволу на видачу містобудівних норм і обмежень. Тобто, обставини зазначених справ не є подібними фактичним обставинам справи, що переглядається.

За викладених обставин, Суд не вбачає підстав для касаційного перегляду постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 та вважає, що представниці позивачки слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Поновити ОСОБА_1 , в інтересах яких діє Юнко Марія Василівна, строк на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах яких діє Юнко Марія Василівна, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі № 380/7091/20.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб