Справа № 420/17051/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (; адреса: вул.Богомольця, буд.10, м.Київ, 01601) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 по 28.02.2012 року, що становить 8 років 9 місяців 9 днів;

зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції України наявну вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 по 28.02.2012 року та здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції;

стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40грн. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/17051/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі (ст.262 КАС України), постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 19.05.2003 року по 28.02.2012 року ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції, а з 11.02.2022 року проходить службу у Національній поліції України. Служба в органах податкової міліції проходила за Правилами служби в органах внутрішніх справ України. Законом України «Про національну поліцію» передбачено зарахування до вислуги років періодів проходження служби в органах внутрішніх справ, а тому вказаний період служби в органах податкової міліції підлягає зарахуванню до стажу служби позивача в поліції. Відповідач не зарахував службу в органах податкової міліції у період з 19.05.2003 року по 28.02.2012 року до стажу служби позивача, чим порушив його право на отримання надбавки за вислугу років до грошового забезпечення та компенсації додаткової оплачуваної відпустки. При цьому позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.10.2020 р. у справі №826/16143/18.

Від відповідача 19.12.2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та, зокрема, зазначив, що до вислуги років, яка надає право на відповідну пенсію, зараховується як період служби в органах внутрішніх справ, так і час роботи в Національній поліції та податковій міліції. Тому поняття «вислуга років у поліції», яке визначається у частині в Законі №2262-ХІІ є тотожним поняттю «вислуга років у поліції», яке згадується у ч.4 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію» та відмінним від поняття «стаж служби в поліції» (ч.1 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію»), яке має значення для права на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, але безпосередньо не впливає на пенсійні виплати. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі №520/903/19 та від 31.03.2020 року у справі №520/2067/19. У цих постановах зазначено, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи ч.2 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому делегування ч.4 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч.2 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію».

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 у період з 19.05.2003 року по 28.02.2012 року проходив службу в органах податкової міліції (а.с.16,20-22).

11.02.2022 р. позивач прийнятий на службу в поліцію (а.с.16 зворот) (наказ ДСР НПУ №56о/с від 10.02.2022 року).

При цьому йому було встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 11.02.2022 року 02 роки 11 місяців 06 днів.

10.08.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з рапортом про надання інформації щодо зарахування до стажу його служби в поліції періоду проходження служби в податковій міліції з 19.05.2003 року по 28.02.2012 року, та у разі незарахування такого періоду просив зарахувати вказаний період до стажу його служби в поліції.

Листом від 26.08.2022р. №М-737/55/01-2022 відповідач повідомив позивачу, що вислуга років в органах державної податкової служби України у період з 19 травня 2003 року по 28 лютого 2012 року не зараховується до стажу служби в поліції, оскільки відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні», особи начальницького складу податкової міліції проходили службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, а також на них поширювалася дія нормативних документів, що регламентували проходження служби в органах внутрішніх справ, однак, в період з 19 травня 2003 року до 28 лютого 2012 року податкова міліція не входила до складу органів внутрішніх справ (а.с.14-15).

Також відповідач повідомив, що стаж служби позивача в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 30.08.2022 року становить 03 роки 05 місяців 25 днів, а вислуга років станом на 11.02.2022 року становила 11 років 08 місяців 14 днів.

Не погоджуючись із цим, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (надалі - Закон №540) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно із ст.2 Закону №580 завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч.ч.1,2 ст.59 Закону №580).

Відповідно до ч.1 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 статті 78 Закону №580 встановлено, що до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Частиною 4 статті 78 Закону №580 передбачено, що Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.п.3-6 п.7 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк: прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що випливають із цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 р. №900-VIIІ, який набрав чинності 29.12.2015 р., пункт 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 доповнено абзацами другим і третім такого змісту: «За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію»».

З огляду на приписи п.348.1 ст.348 Податкового кодексу України, у редакції, чинній з 12.08.2012 р., податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Згідно із п.348.2 ст.348 Податкового кодексу України, у редакції, чинній з 12.08.2012р., завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до п.353.1 ст.353 Податкового кодексу України, у редакції, чинній з 12.08.2012 р., особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

З огляду на п.356.1 ст.356 Податкового кодексу України, у редакції, чинній з 12.08.2012 р., держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Аналізуючи повноваження, завдання та функції податкової міліції, Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 р. у справі №826/16143/18, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Оскільки служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.08.2021 р. у справі №440/1564/20, від 11.11.2021 р. у справі №280/1546/21

Суд враховує, що законодавством, чинним на час проходження позивачем служби в податковій міліції, статус осіб, які проходили службу в податковій міліції, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580 до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 19.11.2019р. у справі №520/903/19 та від 31.03.2020р. у справі №520/2067/19 є недоречним, оскільки не стосується подібних правовідносин, так як предметом спору у цих справах було неврахування до стажу служби в поліції часу навчання особи у вищому навчальному закладі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у вигляді незарахування позивачу до вислуги років у Національній поліції наявної на момент зарахування на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 по 28.02.2012 року, що становить 8 років 9 місяців 9 днів та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років у Національній поліції України наявну вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 по 28.02.2012 року, підлягають задоволенню.

Решта позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції, задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок із проведення перерахунку і виплати грошового забезпечення виникне у відповідача після виконання рішення в частині зарахування стажу служби у податковій міліції. Суд зауважує, що захисту в порядку адміністративного судочинства підлягає лише порушене право. При цьому суд не здійснює захист прав на майбутнє, без встановлення фактичного порушення, ґрунтуючись лише на припущенні про можливість неправомірної поведінки суб`єкта владних повноважень, та за відсутності вже наявного спору між сторонами з цього питання.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч.ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваної бездіяльності в частині незарахування позивачу до вислуги років у Національній поліції наявної на момент зарахування на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 по 28.02.2012 року не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 992,40 грн. (а.с.8), ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Суд дійшов висновку про стягнення з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (; адреса: вул.Богомольця, буд.10, м.Київ, 01601) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції наявної на дату зарахування на службу до Національної поліції України 11.02.2022 року вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 року по 28.02.2012 року, що становить 8 років 9 місяців 9 днів.

Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до вислуги років у Національній поліції України наявну вислугу років у податковій міліції з 19.05.2003 по 28.02.2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (; адреса: вул.Богомольця, буд.10, м.Київ, 01601) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян