Справа № 569/5974/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 569/5974/20 пров. № А/857/17205/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Матковської З.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Куц І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шеруда О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року (ухвалене головуючим суддею Друзенко Н.В. об 11 год. 32 хв. у м. Рівне, повне судове рішення складено 09 листопада 2022 року) у справі № 569/5974/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив

визнати протиправними дії житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 у частині зняття позивача з житлового обліку;

зобов`язати поновити документи щодо поновлення ОСОБА_1 на житловому обліку у загальній черзі на отримання житла.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що зняття його з обліку є протиправним та суперечить вимогам розділу 2 п. 5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.01.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 на житловому обліку у загальній черзі на отримання житла. В іншій частині вимог позову відмовив.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28.09.2021 залишено без задоволення апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.01.2021 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.07.2022 задоволено частково касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України; скасовано рішення судів обох інстанцій та закрито провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17.08.2022 справу № 569/5974/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії передано до Рівненського окружного адміністративного суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 на житловому обліку у загальній черзі на отримання житла. В решті - відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що облікова справа на кожного військовослужбовця, який перебуває на квартирному обліку, є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі, а у разі його переведення на інше місце служби направляється командиром (начальником) військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою. Докази дотримання відповідачем такого обов`язку щодо ОСОБА_1 відсутні, що порушує права останнього.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що у зв`язку з переміщенням позивача до нового місця служби, його було знято з обліку забезпечення жилими приміщеннями у військовій частині НОМЕР_1 , облікову та особову справу було направлено у відповідності до вимог законодавства до нового місця служби.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач та його представник, заперечили проти задоволення апеляційної скарги та надали пояснення, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа справи, в судове засідання на виклик суду не з`явилося, явку уповноваженої особи не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена, що не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи та позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін., з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що згідно з витягом з послужного списку за підписом т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник запасу ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України з 01.08.1987 до 21.09.2018 (а.с.4-5).

З 12.03.2004 до 20.09.2007 ОСОБА_1 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до витягу з протоколу від 11.06.2004 № 7 засіданням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 включений до списків загальної черги на отримання житла та зарахований на квартирний облік з 03.03.1995 (а.с.10).

Згідно з витягом із наказу Міністерства оборони України від 01.11.1995 № 438 ОСОБА_1 виділили житлове приміщення в новозбудованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , куди він вселений на підставі ордера на жиле приміщення від 25.12.2005 № 39 (а.с.4).

З 28.09.2008 до 31.10.2009 ОСОБА_1 був слухачем (штатний) факультету підготовки Національної академії оборони України.

З 2009 року ОСОБА_1 проходив військову службу, яка не пов`язана з Військовою частиною НОМЕР_1 .

Позивач разом із сім`єю постійно проживав і проживає в квартирі на АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24.12.2020 № П-3154/20 у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 з 16.06.2006, ОСОБА_2 з 04.06.2010, ОСОБА_3 з 16.11.2011 (а.с.57).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка, площею 0, 0651 га (а.с.53).

Позивач, вважаючи протиправними дії житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 у частині зняття його з житлового обліку, звернувся до суду відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, працівників Збройних Сил України.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (ч. 2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Відповідно до пункту 3.6 Інструкції № 577 від 06.10.2006 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» (яка діяла на той час) на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Обліковій справі надається номер, що відповідає номеру у Книзі обліку. Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі (копія - у військовій частині постійно), а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом, - в квартирно-експлуатаційному.

Пунктом 3.7 Інструкції № 577 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

При цьому облікова справа направляється командиром (начальником) військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі розформування військової частини - до військового комісаріату.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що аналогічні правові норми закріплені в «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженій наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737, яка прийшла на заміну Інструкції № 577 та була чинною до набрання законної сили «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міністерства оборони України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 розділу І Інструкції № 380).

Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення (абзац перший пункту 4 розділу І Інструкції № 380).

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міністерства оборони України, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях ЗС України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії. До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 380).

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (пункт 7 розділу ІІ Інструкції № 380).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі (абзац перший пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 380).

Так, відповідач в суді першої та апеляційної інстанціях стверджує, що облікова справа була направлена за новим місцем навчання чи проходження служби.

Однак доказів на підтвердження цього Військова частина НОМЕР_1 не надала ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, відповідач не надав суду також рішення, за результатом якого позивача було знято з квартирного обліку, а ОСОБА_1 від житлової комісії військової частини НОМЕР_1 чи КЕВ АДРЕСА_1 не надходило жодного повідомлення про необхідність поновити документи для перебування на квартирному обліку, підтвердження права перебування на квартирному обліку, чи звільнення службового житла у зв`язку з переїздом в іншу місцевість.

Відтак як встановлено судом першої інстанції та підтвердилось в апеляційному суді, що у матеріалах справи немає документів про зняття позивача з житлового обліку у зв`язку з направленням облікової справи командиром (начальником) військової частини до нового місця служби військовослужбовця.

Враховуючи наведене вище, встановлено, що облікова справа на кожного військовослужбовця, який перебуває на квартирному обліку, є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі, а у разі його переведення на інше місце служби направляється командиром (начальником) військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою.

Однак, докази дотримання відповідачем такого обов`язку щодо ОСОБА_1 відсутні, а тому є вірним висновок суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушених прав останнього буде зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 на житловому обліку у загальній черзі на отримання житла.

Щодо доводів апелянта в частині порушення строку звернення до суду з позовною заявою, то варто зазначити таке.

Так, згідно частин 1, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється спеціальний строк, а саме місячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, як згадувалось вище, що в матеріалах справи немає рішення, за результатом якого позивача було знято з квартирного обліку, чи повідомлення про необхідність поновити документи для перебування на квартирному обліку, підтвердження права перебування на квартирному обліку, чи звільнення службового житла у зв`язку з переїздом в іншу місцевість, за наявності яких можна було б здійснити обчислення місячного строку для звернення до суду, тобто з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі № 569/5974/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 07 лютого 2023 року