Справа № 620/830/23
Суддя: Виноградова Д.О.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Чернігів Справа № 620/830/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Виноградової Д.О.,

за участі секретаря Вершняк Л.Л.,

представника позивача Кутукова С.О.,

представника відповідача Бабіч К.О.,

представника третьої особи Корж Л.П.,

представника третьої особи Шетелі Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 03.01.2023 державного виконавця Гатинюк Т.Ю. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №50181322.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що у виконавчому провадженні № 50181322 примусово виконувалось рішення П`ятої секції Європейського суду з прав людини від 03.12.2015 у справі «Городніченко та інші проти України» № 79754/12, а також рішення національного суду, а саме постанова Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2010 в адміністративній справі № 2-а/2614/10. Зазначає, що відповідачем було передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2023, оскільки рішення Європейського суду з прав людини виконано в повному обсязі не було.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позову заперечила та зазначила, що рішення Європейського суду з прав людини у групі справ «Сергій Михайлович Городніченко проти України та 115 інших заяв» з урахуванням рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.05.2022 та постанови Чернігівського апеляційного суду від 14.09.2022 у справі №751/9102/21 в частині виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2010 №2-а-2614/10 виконано у повному обсязі, тому і винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради проти задоволення позовних вимог не заперечила та погодилась з тим, що виконавче провадження закінчено передчасно.

Представник Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини заперечила проти задоволення позову та пояснила, що державним виконавцем Департаменту ДВС МЮУ вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення в повному обсязі згідно тих розрахунків, які були надані державному виконавцю під час вчинення ним виконавчих дій після чого була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2023.

Вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 50181322 щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини №79754/12, виданого 03.12.2015: Уряд визнає надмірну тривалість виконання рішень національних судів, зазначених у додатку до цієї односторонньої декларації. Уряд готовий виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро. Сума у розмірі 1000 євро є відшкодуванням будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат, буде конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу. Держава виплатить вищезазначені кошти і виконає рішення національних судів, які ще підлягають виконанню, протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У випадку несплати цих сум і невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов`язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти. Ці виплати та виконання зазначених рішень національних судів становитимуть остаточне вирішення цих справ (а.с. 10-20).

03.01.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяною Юріївною, на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 5 статті 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 50181322, у зв`язку з його фактичним виконанням у повному обсязі (а.с. 6-7).

У спірній постанові вказано, що стягувачу були перераховані кошти в розмірі 30047,09 грн, що становить еквівалент 1000 євро, а також перераховано заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 3956,19 грн. На виконання Службової записки директора Департаменту з питань судової роботи Олени Вакуленко № 1022-9.1.4-22 від 26.09.2022, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.05.2022 та постанови Чернігівського апеляційного суду від 14.09.2022 у справі №751/9102/21 державним виконавцем 06.10.2022 направлено до Бухгалтерської служби Міністерства юстиції України вимогу про доплату на користь ОСОБА_1 залишку заборгованості в сумі 4833 грн (відповідно до розрахунку за період з 28.05.2010 по 31.06.2011 у розмірі 8789,19 грн, який не враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної стягувачем постанови про закінчення виконавчого провадження №50181322 від 29.08.2016). Державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення у повному обсязі. Платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 14.11.2022 №294 ОСОБА_1 виплачено 4833 грн відповідно до розрахунку за період з 28.05.2010 по 31.06.2011 в розмірі 8789,19 грн з урахуванням попередніх виплат. Таким чином, рішення Європейського суду з прав людини у групі справ «Сергій Михайлович Городніченко проти України та 115 інших заяв» з урахуванням рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.05.2022 та постанови Чернігівського апеляційного суду від 14.09.2022 у справі №751/9102/21 в частині виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2010 №2-а-2614/10 виконано у повному обсязі.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

У силу вимог статті 11 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (що діяв на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Частиною першою статті 21 Закону передбачено, що на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що умовою закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. При цьому, державний виконавець повинен достеменно встановити вказаний факт не обмежуючись лише розглядом повідомлення боржника про виконання рішення.

За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження (частина п`ята статті 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Як встановлено судом, позивачу були перераховані кошти в розмірі 30047,09 грн, що становить еквівалент 1000 євро, а також перераховано заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 3956,19 грн та залишку заборгованості в сумі 4833 грн (відповідно до розрахунку за період з 28.05.2010 по 31.06.2011 в розмірі 8789,19 грн, який не враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної стягувачем постанови про закінчення виконавчого провадження №50181322 від 29.08.2016).

Згідно рішення П`ятої секції Європейського суду з прав людини від 3 грудня 2015 року у справі «Сергій Михайлович Городніченко проти України та 115 інших заяв» № 79754/12 Держава Україна повинна виплатити 1000 євро відшкодування шкоди і виконати рішення національного суду на користь ОСОБА_1 , яке ще підлягає виконанню, протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав подини і основоположних свобод, а у разі несплати цих сум і невиконання рішення національного суду протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов`язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Виплата на виконання рішення П`ятої секції Європейського суду з прав людини від 3 грудня 2015 року у справі «Сергій Михайлович Городніченко проти України та 115 інших заяв» № 79754/12, в розмірі 30047,09 грн, що становить еквівалент 1000 євро, здійснювалася у серпні 2016 року, та на виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.05.2022, постанови Чернігівського апеляційного суду від 14.09.2022 у справі №751/9102/21 в частині виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.11.2010 №2-а-2614/10, залишку заборгованості в сумі 4833 грн - у листопаді 2022 року. Тоді як пеня до цього часу не була нарахована і не виплачена.

Отже, відповідач не виконав обов`язок щодо перевірки виконання судового рішення та не з`ясував причини не виплати пені у зв`язку із несплатою сум і невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку, що свідчить про невиконання рішення П`ятої секції Європейського суду з прав людини від 3 грудня 2015 року у справі «Сергій Михайлович Городніченко проти України та 115 інших заяв» № 79754/12 у повному обсязі.

З огляду на те, що рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2015 № 79754/12, в частині виплати пені у зв`язку із несплатою сум і невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку, виконано не в повному обсязі, суд приходить до висновку про протиправність постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2023 ВП № 50181322, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяною Юріївною.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

При цьому, суд зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: квитанцію від 19.01.2023; договір про надання правової (правничої) допомоги та послуг адвоката від 31.12.2022; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 19.01.2023.

Враховуючи наведене, визначаючись із обґрунтованістю заявлених витрат на правничу допомогу, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних та підготовка позову не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином, суд уважає, що обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу є сума 1500,00 грн.

Також, як слідує з матеріалів справи, позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача має бути стягнутий також судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2023 ВП № 50181322, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяною Юріївною.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вул. Городецького, 13, м.Київ, 01001, .

Третя особа: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, 14017, .

Третя особа: Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, .

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2023 року.

Суддя Д.О. Виноградова