Справа № 420/15257/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 лютого 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ» про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/15257/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ» (вул. Космонавтів, 81, офіс 522, м. Миколаїв, 54028) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/15257/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням суду від 27.12.2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ» задоволено.

19.01.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

Представник вказує, що відповідно до ч.7 ст.139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник з посиланням на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 21.10.2021 року по справі №620/2963/20 вказує, якщо справа розглядається в порядку письмового провадження, під час якого судові дебати не проводяться, зазначення в позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися дотриманням вимог ч.7 ст.139 КАС.

Представник до заяви на підтвердження розміру витрат на правову допомогу надав копії Договору, акту приймання-здачі наданих послуг, рахунок, у відповідності до яких сума понесених позивачем витрат на правову допомогу склала 5000 гривень, яку необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються вказаної заяви, суд приходить до висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.252 КАС України).

Приймаючи до уваги, що справа №420/15257/22 розглянута у порядку письмового провадження, заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто також в порядку письмового провадження.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказані положення КАС України регламентують питання подання доказів на підтвердження розміру витрат у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Щодо справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні Верховний Суд з огляду на приписи ч. 3 ст.143 КАС України, відповідно до якої докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів, дійшов до правового висновку, якій викладений в ухвалах від 12.11.2020 по справі № 640/13697/19, від 03.12.2020 у справі №300/2425/19 та від 12.08.2020 у справі №340/2449/19, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Згідно з матеріалами справи, позивач просив у позові стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., проте жодного належного доказу вказаних витрат на правничу допомогу не надав до вирішення справи по суті, відповідно судом здійснено розподіл судових витрат з урахуванням доказів наявних в матеріалах адміністративної справи, станом на час прийняття рішення від 27.12.2022 року.

Також позивач не наводить в заяві жодного обґрунтування щодо наявності поважних причин щодо не можливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат до вирішення справи по суті.

У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що зазначена в позовній заяві вимога позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу не є заявою, яка передбачена в ч. 7 ст. 139 КАС України, а отже заяву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано з порушенням порядку, визначеного ч.7 ст.139 КАС України.

Отже, вимоги ч.7 ст.139 КАС і ч. 3 ст.143 КАС України позивачем не дотримані, тому заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат слід залишити без розгляду на підставі ч. 7 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ» про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу по справі №420/15257/22.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва