Справа № 380/1921/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1921/23
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого адміністративного суду

06 лютого 2023 року місто Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., перевіривши позовну заяву ПУАТ «ФІДОБАНК», ліквідація якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

02.02.2023 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПУАТ «ФІДОБАНК», ліквідація якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 65234360 від 22.04.2021.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви, з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності (територіальної юрисдикції).

Правила підсудності (територіальної юрисдикції) регламентовані статтями 25-30 КАС України.

Одним із видів підсудності (територіальної юрисдикції) є альтернативна підсудність, правила якої викладені у статті 25 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених вказаним Кодексом.

Таким чином, на підставі наведеного положення позивач має право подати позов:

1) до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження);

2) до суду за місцезнаходженням відповідача.

Стаття 27 КАС України, яка визначає правила виключної підсудності, у частині третій передбачає, що підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається КАС України.

З приводу посилання позивача на те, що ця справа підлягає розгляду адміністративним судом, який видав виконавчий лист, суддя зазначає таке.

У частині першій статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, наведені положення КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють ще одне правило виключної підсудності (територіальної юрисдикції), згідно з яким рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення оскаржуються до того адміністративного суду, який видав виконавчий документ.

Отже, постанова державного виконавця може бути оскаржена до адміністративного суду, який видав виконавчий документ, у тому разі, коли така постанова прийнята щодо виконання судового рішення цього суду. Звідси можна сформувати інший висновок про те, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень інших органів оскаржуються до суду за загальними правилами підсудності.

Зі змісту позову видно, що позивач оскаржує постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 65234360 від 22.04.2021 щодо виконання постанови державного виконавця від 01.03.2021 №64646434 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 457,92грн.

Суддя наголошує на тому, що постанова державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження у відповідності до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є самостійним виконавчим документом, яка виділяється в окреме виконавче провадження, що передбачено у пункті 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5).

Зважаючи на викладені положення, враховуючи те, що оскаржена позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження № 65234360 від 22.04.2021 прийнята не на виконання рішення суду, а щодо виконання постанови державного виконавця від 01.03.2021 №64646434 про стягнення витрат виконавчого провадження, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для застосування положень статті 287 КАС України та частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» в частині територіальної юрисдикції.

Поряд з цим, у частині другій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження оскаржується за правилами, встановленими у статті 25 КАС України.

Суддя зазначає, що для визначення підсудності адміністративної справи за статтею 25 КАС України має значення місцезнаходження позивача або відповідача.

Як видно з позову, місцезнаходження позивача та відповідача зареєстроване у м. Києві. Відтак ця справа підлягає розгляду адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, у зв`язку з чим, суддя враховує таке.

Згідно Додатком №1 до Указу Президента України «Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі» від 16.11.2004 №1417/2004 на територію міста Києва поширюються повноваження Окружного адміністративного суду міста Києва.

Разом з цим, Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (набрання чинності 15.12.2022):

- ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва (стаття 1);

- утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві (стаття 2).

У статті 3 вказаного Закону встановлено, що територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності вказаним Законом:

Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя;

до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом;

Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду;

з дня початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд невідкладно передає справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, до Київського міського окружного адміністративного суду.

Суддя вказує на те, що станом на 06.02.2023 Київський міський окружний адміністративний суд ще не розпочав своєї роботи, а тому на підставі пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX ця справа підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Наслідки встановлення при відкритті провадження належності справи до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду викладені у статті 29 КАС України.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої вказаної статті суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись частиною шостою статті 29 КАС України, суддя вважає, що існують достатні правові підстави для передачі адміністративної справи № 380/1921/23 за позовом ПУАТ «ФІДОБАНК», ліквідація якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 19, 20, 25, 29, 30, 243, 248, 256, 287, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

передати адміністративну справу № 380/1921/23 за позовом ПУАТ «ФІДОБАНК», ліквідація якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Суддя Мричко Н.І.