Справа № 597/236/23
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 597/236/23
Провадження № 2-а/597/5/2023

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"07" лютого 2023 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 в м.Заліщики СРВП ГУНП в Тернопільській області Крушевського Андрія Степановича про визнання протиправною та скасування постанови,

у с т а н о в и в:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява з додатками ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 в м.Заліщики СРВП ГУНП в Тернопільській області Крушевського Андрія Степановича про визнання протиправною та скасування постанови.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення п.4 ч.5 ст.160 КАС України ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з зазначених ним відповідачів - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 в м.Заліщики СРВП ГУНП в Тернопільській області Крушевського Андрія Степановича.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 стверджує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, однак прохальна частина позову не містить вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог п.3 ч.3 ст.268 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається із сервісу відстеження поштових відправлень "УкрПошта" ОСОБА_1 надіслав позовну заяву до Заліщицького районного суду Тернопільської області 26.01.2023 року, тобто поза межами десятиденного строку звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне праопорушення серії БАБ №42966, винесеної 14.01.2023 року, та не надав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду разом з доказами поважності причин його пропуску, що свідчить про порушення останнім ч.6 ст.161 КАС України.

Також ч.3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 зазначено, що за подання до суду даного адміністративного позову судовий збір згідно зі ст.288 КУпАП не сплачується.

Суддя зауважує, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" 18 березня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду за наслідком розгляду касаційних скарг у адміністративній справі №543/775/17 ухвалено постанову, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, за подання позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного, суддя враховує висновок Великої Палати Верховного Суду та зазначає, що за подання фізичною особою адміністративного позову про оскарження постанови про адміністративне правопорушення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня встановлений у розмірі 2684 гривні.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення становить 536 гривень 80 копійок.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду.

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову, позивачем ОСОБА_1 заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру. Таким чином, позивачу для належного оформлення позовної заяви необхідно надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок, або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції», серії A №333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - «Конвенція») містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Perez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому слід взяти до уваги також висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.05.1985 року в справі Ашингдейн проти Сполученого Королівства та від 13.02.2001 року в справі Кромбах проти Франції, в яких ЄСПЛ наголосив, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі Пелевін проти України та від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

У рішенні Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини (рішення від 12 липня 2001 року п.44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, а саме:

1) додати до позову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску;

2) cплатити судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок та долучити до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору або надати належним чином засвідчені копії документів, які згідно з ст.5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору;

3) вказати зміст позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 в м.Заліщики СРВП ГУНП в Тернопільській області Крушевського Андрія Степановича та уточнити позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п`ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 в м.Заліщики СРВП ГУНП в Тернопільській області Крушевського Андрія Степановича про визнання протиправною та скасування постанови, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що у разі якщо вказані недоліки позовної заяви не будуть усунені у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Валентина ШЕВЧУК