Справа № 280/4526/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/4526/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року (суддя Духневич О.С.) у справі №280/4526/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення від 21.07.2022 № 33 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

зобов`язати відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що за період її трудової діяльності вона набула стаж, достатній для призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, відповідач безпідставно відмовив їй у призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу, передбаченого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також у зв`язку з не досягненням пенсійного віку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.07.2022 № 33 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 13.07.2022 та вирішити питання про зарахування до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 на підставі даних довідки Приватного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна від 29.06.2022 № 125-265, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В іншій частині позову відмовлено.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено такі висновки.

Так, проаналізувавши норми законодавства, якими регламентовано правила призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд дійшов висновку, що на час звернення позивача за призначенням пенсії існували два закони, які одночасно визначали правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: п. а ст.13 Закону України "Про пенсійне

забезпечення" у редакції до Закону України від 02.03.2015р. №213-VIII та п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII, які в свою чергу містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за п. "а" ст.13 Закону №1788-XII та 50 років за п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV. З огляду на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020, практику Європейського суду з прав людини, суд вказав на те, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для заявника закону, у зв`язку з чим дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольнив позов.

З цих підстав, суд вказав на те, що досягнення позивачкою 45-ти річного віку, за наявності необхідного пільгового та страхового стажу, є підставою для призначення пенсії за Списком №1.

Стосовно не врахування відповідачем пільгового стажу судом встановлено, що на підтвердження необхідного пільгового стажу позивачкою пенсійному органу було подано Довідку, в якій зазначено про роботу позивачки на посадах за Списком №1, але вказану довідку відповідачем до уваги прийнято не було, так як її, на думку відповідача, складено з порушенням вимог законодавства. З цього приводу суд зазначив те, що пенсійним органом не було вжито необхідних заходів задля об`єктивного вирішення питання щодо наявності у позивачки пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком №1.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано тим, що питання призначення пенсії є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією органів ПФУ, у зв`язку з чим суд вказав на те, що належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання відповідача вирішити питання щодо зарахувати до пільгового стажу період роботи позивачки, який не визнається відповідачем та зобов`язання останнього повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції, в частині незадоволених позовних вимог, скасувати та прийняти нову постанову, якою зобов`язати пенсійний орган призначити позивачці пенсію. Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо визначено способу захисту порушеного права. Позивачка не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вирішення питання про призначення пенсії є дискреційними повноваженнями відповідача. У спірних відносинах, як зазначає позивачка, відповідачем було вирішено питання щодо призначення пенсії та було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, тобто відповідач свої повноваження реалізував у формі прийнятого рішення, яке визнано судом неправомірним, у зв`язку з чим відсутні підстави зобов`язувати відповідача повторно розглянути заяву. Належним способом захисту права, за позицією позивачки, є зобов`язання відповідача призначити пенсію, що буде свідченням того, що спір між сторонами остаточно вирішено.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 17.01.2005 по 31.08.2015 працювала за професією оператора поста керування станом гарячої прокатки, 4 розряду, робота на якій дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Приватного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна від 29.06.2022 № 125-265 підтверджується, що стаж роботи позивачки, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 складає 10 років 06 місяців 13 днів.

13.07.2022 позивачка, досягнувши 45-ти річного віку, звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою № 3736 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, надавши копії наступних документи: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорту серії НОМЕР_2 ; диплому про навчання № 644; довідки від 29.06.2022 № 125-265; свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 ; трудової книжки серії НОМЕР_1 ; наказу про проведення атестації № 477 від 28.04.2000 з переліком до наказу; наказу про проведення атестації № 186 від 29.04.2005 з переліком до наказу; наказу про проведення атестації № 162 від 19.08.2010 з переліком до наказу; довіреності від 30.12.2021 № 227.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі Порядок № 22-1) передбачено, що з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи зазначене, заява позивача від 13.07.2022 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області, за результатом розгляду якої було прийнято рішення від 21.07.2022 № 33 про відмову у призначенні пенсії.

У вказаному рішенні зазначено, що аналіз документів, доданих 13.07.2022 позивачем, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показує, що пільговий стаж роботи за Списком № 1 відсутній. Не врахована пільгова довідка, оскільки в довідці від 29.06.2022 № 125-265 не зазначено накази на прийняття та звільнення (відсутні підстави видачі довідки), невірно зазначено посаду, за якою працювала заявниця. Загальний страховий стаж за поданими документами становить 22 роки 02 місяці 13 днів.

Також зазначено проте, що управлінням прийнято рішення відмовити позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку, та недосягненням заявницею пенсійного віку, згідно діючого законодавства.

Не погоджуючись з рішенням відповідача-1 від 21.07.2022 № 33 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, позивачка звернулася до суду з позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо досягнення позивачкою необхідного віку, який би давав останній право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Суть спору щодо необхідного віку, полягає у такому.

Так, позивач вказує на те, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 вона досягла 45-річного віку, що у відповідності до положень статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції до внесення змін Законом №213-VIII, згідно якої однією з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 визначено досягнення 45 років (для жінок), та з огляду на наявний стаж роботи, в тому числі пільговий, дає право позивачу на призначення спірної пенсії.

За позицією відповідача, у спірному випадку застосуванню підлягають положення п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII, згідно якої до досягнення віку, встановленого абз.1 цього пункту, право на пенсію пільгових умовах мають жінки, які народилися з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року по досягненню ними 50 років. Оскільки на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 остання не досягла вказаного віку, то підстави для призначення їй спірної пенсії відсутні.

З приводу таких позицій сторін суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом а статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом №213-VIII, який набув чинності 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.

Законом №2148-VIII від 03.10.2017 року, текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п. 1 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Вказана норма застосовується з 01.10.2017 року.

Таким чином, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом а статті 13 Закону №1788-XII у редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 року та пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Правила згаданих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 року №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З вищевикладеного слідує, що з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Відносно позивача, правила означених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за пунктом а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та 50 років за пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону, а саме положенням пункту а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі №360/3611/20. В даному судовому рішенні Суд вказав на наявність колізії між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Суд зазначав, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, то вони вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України). У цьому випадку, за висновками Суду, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №1 після досягнення віку, який визначено положеннями пункту а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Щодо позиції пенсійного органу про відсутність у позивачки пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком №1.

Судом першої інстанції встановлено, що в трудовій книжці позивачки, яка є основним документим, що підтверджує стаж роботи, містяться записи про те, що з 17.01.2005 по 31.08.2015 позивач працювала за професією, робота на якій дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Крім того, на підтвердження наявного пільгового стажу позивачкою пенсійному органу подавалася Довідка для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Приватного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна від 29.06.2022 № 125-265, в якій зазначено, що позивачка дійсно працювала повний робочий день у Приватному акціонерному товаристві Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна: в прокатному цеху з 17.01.2005 по 31.08.2015 за професією оператора поста керування станом гарячої прокатки, що передбачена Списком № 1. Стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 складає 10 років 06 місяців 13 днів.

Вказану довідку відповідачем до уваги прийнято не було, оскільки, за його позицією, в довідці від 29.06.2022 № 125-265 не зазначено накази на прийняття та звільнення (відсутні підстави видачі довідки), невірно зазначено посаду, за якою працювала заявниця.

З цих підстав пенсійним органом зазначено про відсутність у позивачки необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за Списком №1.

Встановивши підстави для неврахування пільгового стажу, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про те, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідачем-1 не вчинялись дії, спрямовані на перевірку наданих заявником документів.

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивачки, згідно з довідки Приватного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна від 29.06.2022 №125-265.

Визначаючи право позивачки на призначення пенсії за Списком №1, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії. Такі висновки суд обґрунтував дискреційними повноваженнями органами ПФУ в питаннях призначення пенсії.

За встановлених обставин у цій справі, суд апеляційної інстанції вважає можливим погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визначеного способу захисту порушеного права, оскільки у спірному випадку пенсійним органом фактично не досліджувався пільговий стаж роботи позивачки, який згідно Довідки віднесено до стажу за Списком №1, а висновки про його відсутність пенсійним органом зроблено з огляду на те, що подана Довідка, за його позицією, складена з порушенням вимог законодавства. Отже, оскільки дискреційними повноваженнями щодо визначення стажу роботи наділені пенсійні органи, а у спірному випадку такі повноваження відповідачем фактично не були реалізовані, то суд першої інстанції, визначивши неправомірність дій пенсійного органу під час вирішення питання щодо зарахування пільгового стажу, обгрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії та вирішити питання про зарахування пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком №1, з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, в частині визначеного способу захисту порушеного права.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі №280/4526/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 07.02.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк