Справа № 420/17085/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо не нарахування та невиплати йому ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 пo день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30.06.2021;

зобов`язати ГУ ПФУ нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходiв у зв`язку з порушенням строків пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30.06.2021.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в березні 2018 відповідачем здійснено перерахунок його пенсії починаючи з 01.01.2016, внаслідок чого утворилась заборгованість за 2016-2017 роки, а сума перерахованих пенсій для виплати за вказаний період виплачувалась у відповідності до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №103: з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

В подальшому рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/12704/18 від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано п. 3 Постанови №103.

Таким чином позивач вважає, що він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням частини щомісячних пенсійних виплат, перерахованих відповідачем відповідно до вимог Постанови №103.

Позивач вказує, що він звернувся до ГУ ПФУ із заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати, однак відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації.

Позивач вважає такі дії ГУ ПФУ протиправними та просить задовольнити позвоні вимоги.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник ГУ ПФУ надав до суду відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/36050/22 від 08.12.2022 року), у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, законні підстави для компенсації втрати таких доходів відсутні, з огляду на наступне.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою врегульовано проведення перерахунку та виплати пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

В порядку, визначеному Постановою №103 доплата за період з 01.01.2019 по 30.06.2021 в сумі 35835,84 грн виплачувалась до пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 в розмірі 746,58 грн, а з 01.01.2020 в розмiрi 1493,16 грн. Станом на 01.07.2021 відкладена виплата ОСОБА_1 проведена в повному обсязі.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 4).

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ та отримує пенсію, призначену відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що не заперечується сторонами.

Суд встановив, що 06.04.2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988).

17.08.2022 року представник позивача звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії (а.с. 7).

Проте, листом від 08.09.2022 року № 14663-12388/Ш-02/8-1500/22 відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті компенсації та зазначив, що враховуючи, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, законні підстави для компенсації втрати таких доходів відсутні (а.с. 8-9).

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача звернувся до ГУ ПФУ із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про дату фактично виплаченої і розрахованої суми заборгованості та її суму (а.с. 10).

У відповідь на вказаний адвокатський запит відповідач надіслав лист від 29.08.2022 року № 1500-0505-8/86890, в якому повідомив, що доплата пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5829, 84 грн зарахована на його поточний рахунок 11.04.2018. Нарахована доплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 35835,84 грн виплачувалась до пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 в розмірі 746,58 грн, а з 01.01.2020 в розмірі 1493,16 грн в порядку, визначеному постановою КМУ від 21.02.2018 №103. Станом на 01.07.2021 відкладена виплата ОСОБА_1 проведена в повному обсязі (а.с. 11).

Не погодившись з відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №103, пунктом 3 якої встановлено перерахувати з 01.01.2016 року пенсії, призначені згідно із Законом від 09.04.1992 №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) ухвалено проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Тобто, постанова Кабінету Міністрів України № 103 визначала порядок виплати перерахованих пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції.

Вказаними нормами Постанови №103 встановлено строк виплати перерахованої пенсії та фактично запроваджено поетапний порядок виплати перерахованих за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 пенсій колишнім працівникам міліції, при цьому обумовлено виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Однак рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019) п. 3 Постанови №103 визнано нечинним.

Водночас, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (набрала чинності із 01.01.2020) (далі Постанова №1088), частиною 2 пункту 1 якої передбачалося, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 року виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 року перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 року, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року, до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 у справі №640/620/20 (набрало законної сили згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020) ч. 2 п. 1 Постанови №1088 визнано протиправною та нечинною.

Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 640/620/20 від 30.11.2022 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі № 640/620/20 скасовано, і ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, частина друга пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» не втрачала чинності та підлягала застосуванню Головним управлінням ПФУ в Одеській області.

Суд зауважує, що вказаною нормою не встановлено кінцевих строків виплати перерахованої пенсії, що унеможливлює порушення строків виплати таких доходів відповідачем в контексті ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», якою передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що порушення строків виплати йому пенсії (доходу) триває із 01.01.2016 є безпідставними з огляду на те, що перерахунок пенсії проведено лише у березні 2018 на підставі Постанови №103. Відтак, хоча цей перерахунок і проведено за минулий час (із 01.01.2016 по 31.12.2017), нормативна підстава його проведення виникла у лютому 2018, тому стверджувати про неправомірну поведінку органу пенсійного фонду щодо невиплати у 2016 - 2017 роках перерахованої пенсії немає жодних підстав.

Разом з тим, суд відхиляє посилання позивача на положення ч.2 ст.55 Закону № 2262, відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, оскільки після скасування п.3 Постанови №103 відповідач у спірних правовідносинах керувався частиною другою пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1088 та дотримувався встановленого цією нормою порядку виплати перерахованої пенсії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в межах спірних правовідносин діяло правомірно, з дотриманням порядку виплати перерахованої пенсії, а тому суд не вбачає вини в діях відповідача, оскільки вказані виплати проводились у встановленому чинним законодавством порядку.

Частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса

.