Справа № 140/1280/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

06 лютого 2023 рокуЛуцькСправа № 140/1280/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) 01.02.2023 о 15 год. 21 хв. звернулося в суд із заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 01.02.2023.

Заява обґрунтована тим, що на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №149-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та направлень на проведення фактичної перевірки магазину за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), працівниками відділу фактичних перевірок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до пп. 80.2.2, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України здійснено виїзд для проведення фактичної перевірки вищезазначеного магазину.

Прибувши 31.01.2023 за вказаною адресою, працівниками податкового органу здійснено покупку 1 пляшки сидру «Гараж компот» ємністю 0,5 л. за ціною 40,00 грн, та пачки цигарок «LD суперслім» по ціні 69,00 грн. Продавцем (особою, яка здійснила розрахунок) розрахункові операції були проведені через РРО та не роздруковані, та не видані відповідні розрахункові документи (фіскальні чеки) споживачам. Після пред`явлення службових посвідчень, наказу та направлень на проведення перевірки продавець (особа, яка здійснила розрахунок) зателефонувала до підприємця ОСОБА_1 , яка в телефонному режимі не допустила до проведення фактичної перевірки. Продавець магазину громадянка України ОСОБА_4 отримала копію наказу ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №149-п та надала письмове пояснення працівникам ДПС, в якому повідомила, що до проведення перевірки не допускає.

На підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №150-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та направлень від 30.01.2023 №247 та №248 на проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), працівниками відділу фактичних перевірок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до пп. 80.2.2, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України здійснено виїзд для проведення фактичної перевірки вищезазначеного магазину.

Прибувши 31.01.2023 о 16 год. 15 хв. за вказаною адресою було здійснено покупку 1 пляшки пива «Гараж компот» ємністю 0,44 л. за ціною 40 грн та 1 пляшки горілки «Первак» 0,25 л. за ціною 69 грн (розрахунок здійснювався в готівковій формі) на загальну суму 109 грн. Особа, яка здійснила розрахунок, ОСОБА_7 , РРО не застосувала та розрахунковий документ (фіскальний чек) споживачеві не видала. Після пред`явлення службових посвідчень, наказу та направлень на проведення фактичної перевірки, особа яка здійснила розрахунок ОСОБА_8 зателефонувала до підприємця ОСОБА_1 , яка в телефонному режимі дала вказівку отримати один примірник наказу, а в другому вказати що до проведення фактичної перевірки працівників ДПС у Волинській області не допускає. В зв`язку з чим було складено Акт «Відмови від допуску до проведення фактичної перевірки», другий примірник який був підписаний та отриманий ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, проведення перевірки вказаного магазину, в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , станом на 31.01.2023 є неможливим у зв`язку з недопуском посадових осіб податкового органу до перевірки.

На підставі вищевикладеного о 13 год. 00 хв. 31.01.2023 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача.

З наведених підстав та відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) заявник просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 01.02.2023.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 о 15 год. 00 хв. заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків до 15 год. 00 хв. 03.02.2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд заяви здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні за участю податкового органу, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справі призначено судове засідання на 10:00 год. 06.02.2023.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, однак 03.02.2023 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із наявністю спору про право, оскільки накази ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №149-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та від 23.01.2023 №150-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » оскаржено в судовому порядку.

Представник ГУ ДПС у Волинській області в судове засіданні не з`явився.

З урахуванням вимог частини 3 статті 268, частини 9 статті 205, частини 4 статті 229 КАС України, розгляд заяви контролюючого органу та клопотання відповідача здійснено в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області видано накази від 23.01.2023 №149-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та від 23.01.2023 №150-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального», від 02.03.2015 №222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності", від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці», від 30.06.2021 №1591-ІХ «Про платіжні послуги», постанови правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні». Дата початку перевірок: 24.01.2023, тривалістю 10 робочих днів.

В подальшому, ГУ ДПС у Волинській області складено акти відмови від допуску до проведення фактичної перевірки від 31.01.2023 №235/03-20-07-05, №234/03-20-07-05/.

В.о. заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області о 13 год. 00 хв. 01.02.2023 прийняла рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, згідно з яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оскаржила у судовому порядку накази ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №149-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та від 23.01.2023 №150-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 ». Як слідує із Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», дану позовну заяву зареєстровано у Волинському окружному адміністративному суді 06.02.2023 у справі №140/1438/23.

При вирішенні клопотання про закриття провадження у справі суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами абзаців першого, третього пункту 94.10 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно із частиною сьомою статті 283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Разом з тим, пунктом 2 частини четвертої статті 283 КАС України передбачено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право у контексті розглядуваної норми має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідної заяви.

Стаття 283 КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

У постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 280/2993/19 висловлено правову позицію, яка полягає у тому, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві). Законодавцем визначено, що в порядку статті 283 КАС України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини четвертої статті 283 КАС України у зв`язку з наявністю спору про право. Відмова у відкритті провадження відповідно до частини п`ятої цієї статті дає право податковому органу звернутись в порядку загального провадження, але таке звернення можливе і без попереднього звернення до суду в порядку, визначеному статтею 283 КАС України, адже спір про право може виникнути і на етапі застосування адміністративного арешту податковим органом, а тому, звернення до суду з заявою відповідно до статті 283 КАС України в такому випадку може бути недоцільним. В будь-якому випадку спір про право повинен бути не уявним, а реальним, та суду необхідно надати докази про звернення за вирішенням спору в адміністративному чи судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.02.2023 ФОП ОСОБА_1 оскаржила до Волинського окружного адміністративного суду накази ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2023 №149-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та від 23.01.2023 №150-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 ».

Наведене підтверджує існування реального спору про право в цих правовідносинах з огляду на заперечення відповідачем законності проведення перевірок, недопуск до яких й зумовив звернення ГУ ДПС у Волинській області з даною заявою.

Наявність спору про право суд може виявити як до, та і після відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. У разі виявлення наявності спору про право після відкриття провадження у справі за відповідною заявою, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за заявою контролюючого органу.

При цьому, закриття провадження у справі за заявою контролюючого органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 808/2623/17 та в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

Також, суд звертає увагу на постанови Верховного Суду від 07.11.2018 №820/3469/17, від 14.11.2018 №818/907/16 та від 19.12.2018 №816/284/17, в яких висловлено правову позицію щодо заперечення платником податків законності проведення перевірки, що, в свою чергу, стало підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення та свідчить про наявність спору про право.

Суд вважає, що факт оскарження в судовому порядку наказів, за якими працівників контролюючого органу не було допущено до проведення перевірок, що зумовило виникнення передумов для звернення у цій справі, підтверджує наявність спору про право в цих правовідносинах

Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України з огляду на неможливість розгляду заяви контролюючого органу у даній справі в порядку окремого виду адміністративного провадження за наявності спору про право між сторонами у цій справі.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, тому заявнику необхідно повернути з бюджету судовий збір в сумі 2 684,00 грн, сплачений платіжним дорученням №167 від 01.02.2023.

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною другою статті 238, статтями 248, 268, 283 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків закрити.

Роз`яснити, що заявник має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Повернути Головному управлінню ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок), який сплачений згідно із платіжним дорученням №167 від 01.02.2023.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256, 272 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.Ф. Костюкевич