Справа № 260/2028/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2023 року м. Ужгород№ 260/2028/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Тячівської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Незалежності, буд. 27, м. Тячів, Закарпатська область, 90500) до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Борканюка, буд. 7, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, 90630, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Тячівської окружної прокуратури в інтересах держави (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (далі - відповідач), якою просить:

1) прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

2) визнати протиправною бездіяльність Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на майно, а саме: гідротехнічної споруди - підпірної стінки річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до № 411, що знаходиться на території с. Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, вартістю 5 760 000, 00 грн. без врахування ПДВ;

3) зобов`язати Ясінянську селищну раду Рахівського району Закарпатської області вчинити дії, спрямовані на визнання майна базхазяйним, а саме: гідротехнічної споруди - підпірної стінки річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до № 411, що знаходиться на території с. Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, вартістю 5 760 000, 00 грн. без врахування ПДВ;

4) стягнути з Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області на користь Закарпатської обласної прокуратури сплачений судовий збір на розрахунковий рахунок UA 001475, ДКС України м. Київ, ;

5) про час і місце розгляду справи повідомити сторін та Закарпатську обласну прокуратуру, яка забезпечуватиме участь у справі (а.с.1-8).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ознайомившись з інформацією, яка отримана від Неліпинської сільської ради від 18.08.2022 року встановлено, що Неліпинською сільською радою, як власником та вищим органом управління закладів культури протягом тривалого часу не вжито жодних заходів щодо ініціювання оформлення правовстановлюючих документів на будівлю будинку культури села Неліпино, що створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідними об`єктами і ризики для нормального функціонування закладу культури та розвитку культурного дозвілля жителів села, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування будівлі та/або незаконне відчуження нерухомого майна. Вказане свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування. У зв`язку з чим позивач з даним позовом і звернувся до суду.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та надано відповідачеві п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.46, 47).

Станом на день розгляду справи, відповідач суб`єкт владних повноважень відзиву на позовну заяву не подав, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України, кваліфіковано судом, як визнання позову.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, Тячівською окружною прокуратурою в ході вивчення матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 Кримінального кодексу України, встановлено, що на території Рахівського району Закарпатської області розташовано ряд гідротехнічних споруд, що не перебувають на балансі Тячівського міжрайонного управління водного господарства Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса чи у власності органів місцевого самоврядування.

В подальшому Тячівською окружною прокуратурою вивчено інформацію щодо стану додержання вимог законодавства з питань збереження майна інженерної інфраструктури водних об`єктів на території Рахівського району Закарпатської області.

Так встановлено, що на території с. Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, розташована захисна гідротехнічна споруда, що входить до складу комплексу інженерного захисту, а саме: підпірна стінка річки Лазещина, площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до № 411, яка на балансі Ясінянської селищної ради не перебуває. Належна технічна документація в розпорядженні селищної ради також відсутня.

Ринкова вартість гідроспоруди згідно висновку експерта від 06 травня 2022 року становить 5 760 000, 00 грн. (п`ять мільйонів сімсот шістдесят тисяч гривень) без врахування податку на додану вартість (далі ПДВ).

Власник (балансоутримувач) вказаної гідротехнічної споруди згідно інформації, наданої Тячівським міжрайонним управлінням водного господарства Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса та Ясінянської селищної ради відсутній, тобто гідротехнічна споруда є безхазяйною.

Згідно вимог частини п`ятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 10 вказаного Закону визначено статус сільських та селищних рад як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (зі змінами та доповненнями) визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності органи місцевого самоврядування.

Підставою набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У свою чергу, статтею 26 цього Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, до яких віднесено розпорядження комунальним майном територіальних громад та інше.

Згідно частини першої статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом (ст. 329 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі береться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням статті 2 Закону № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону № 1952-VI).

Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина чотирнадцята статті 18 Закону № 1952-VI).

Всупереч наведеного, заходи щодо оформлення права власності на гідротехнічну споруду, що знаходиться на території с. Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, а саме підпірну стінку річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри, від житлового будинку № 406 до № 411, Ясінянською селищною радою не вжито, чим допущено протиправну бездіяльність.

Зокрема, згідно з інформацією Ясінянської селищної ради від 02 березня 2022 року заходи щодо оформлення технічної документації не проводились, гідротехнічна споруда на балансі не рахується. Таким чином, має місце фактична бездіяльність Ясінянської селищної ради щодо взяття на баланс безхазяйного майна.

Разом із тим, взяття у комунальну власність територіальної громади вищевказаної безхазяйної гідротехнічної споруди дасть можливість вирішувати питання збереження водних об`єктів для загального та спеціального водокористування, забезпечивши збереження та належну експлуатацію гідротехнічних споруд, запобігти виникненню надзвичайним ситуаціям пов`язаних з водним фактором, зменшити масштаби розмиву земляного полотна та стримати зсуви ґрунту.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 Конституції України до повноважень прокуратури належить представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до положень частин третьою, четвертої та п`ятої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор у визначених законом випадках звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження по якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві в і такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Згідно ст. 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Враховуючи, що Ясінянською селищною радою допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не вчиненні дій, спрямованих на набуття Ясінянською територіальною громадою права власності на безхазяйне майно, а саме: підпірної стінки річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри, від житлового будинку № 406 до № 411, що знаходиться на території с.Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, Тячівська окружна прокуратура звертається з позовом до суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Підставою для подання даного позову є бездіяльність органу місцевого самоврядування, яка полягає у невжитті Ясінянською селищною радою дій, спрямованих на набуття Ясінянською територіальною громадою права власності на майно, а саме: підпірної стінки оічки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до АДРЕСА_1 .

При цьому орган, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави з цього питання, відсутній.

В даному випадку порушення допущено самою Ясінянською селищною радою, що є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а тому прокурор звертається до суду самостійно відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Однак, враховуючи те, що позивач та відповідач збігаються в одній особі, а стороною у справі один і той же орган місцевого самоврядування може бути або позивачем, або відповідачем, то відповідно Ясінянська селищна рада в даному випадку може бути виключно відповідачем по справі.

Бездіяльність відповідача сприяє порушенню основних засад державної політики у сфері збереження інженерної інфраструктури водних об`єктів та комунальної власності, що у свою чергу є порушенням загальнодержавних інтересів та у відповідності до ст. 1311 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

У даному випадку Тячівською окружною прокуратурою встановлено причини та достатні підстави для представництва в суді інтересів держави, оскільки Ясінянська селищна рада відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» покликана захищати права територіальної громади, а інтереси останньої порушуються внаслідок бездіяльності вказаного органу місцевого самоврядування.

Управління майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, в межах, визначених радою, належить до компетенції територіальної громади Ясінянської селищної ради, однак, незважаючи на викладене, відповідач не вчинив жодних дій по набуттю права власності на безхазяйні об`єкти інженерної інфраструктури, а саме - підпірної стінки річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до № 411, що знаходиться на території с.Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області.

Враховуючи наведене, керівник Тячівської окружної прокуратури, реалізуючи надані законом представницькі повноваження, з метою захисту порушених інтересів держави у сфері комунальної власності, звертається до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Ясінянської селищної ради вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно та реалізує покладені від імені держави повноваження по захисту державних інтересів і, відповідно до ч. 5 ст. 53 КАС України, є позивачем у справі.

У відповідності до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України, у випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Пунктами 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно- владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Статтями 6 та 19 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги керівника Тячівської окружної прокуратури підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. З огляду на вищенаведене положення ч.2 ст.139 КАС України судовий збір у даній справі з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Керівника Тячівської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Незалежності, буд. 27, м. Тячів, Закарпатська область, 90500) до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Борканюка, буд. 7, смт. Ясіня, Рахівський район, Закарпатська область, 90630, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на майно, а саме: гідротехнічної споруди - підпірної стінки річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до № 411, що знаходиться на території с.Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, вартістю 5 760 000, 00 грн. без врахування ПДВ.

3. Зобов`язати Ясінянську селищну раду Рахівського району Закарпатської області вчинити дії, спрямовані на визнання майна базхазяйним, а саме: гідротехнічної споруди - підпірної стінки річки Лазещина площею 2,1 га та довжиною 192 метри від житлового будинку № 406 до № 411, що знаходиться на території с. Лазещина Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, вартістю 5 760 000, 00 грн. без врахування ПДВ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець