Справа № 461/6849/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 461/6849/22 пров. № А/857/376/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року (головуючий суддя Кротова О.Б., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці в якому просив: змінити пункт 2 постанови Львівської митниці від 13.12.2022 у справі про порушення митних правил №1122/20900/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.472 МК України, в частині стягнення штрафу; накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 % вартості товарів на суму 49 422 грн. 42 коп.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийнято з порушенням норм матеріального, тому просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що 13.12.2022 постановою Львівської митниці у справі про порушення митних правил № 1122/20900/22, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 306 259,80 грн.

Згідно з протоколу про порушення митних правил від 31.10.2022 №1122/20900/22, установлено, що 31.10.2022 близько 13 год. 23 хв. ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки з Німеччини в Україну в якості водія транспортного засобу «МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SРRINТЕR. 319 СDІ», р.н. НОМЕР_1 через п/п «Краківець- Корчова» м/п «Яворів» Львівської митниці в напрямку в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «червоний коридор».

ОСОБА_1 подав до митного контролю митну декларацію, в якій в якій заявив про наявність у нього особистих речей вагою 100 кг та генератор вагою 32 кг.

В подальшому, під час проведення митного огляду транспортного засобу в багажному відділені автомобіля без ознак приховування було виявлено товар, а саме:

МасВооk Рrо Аррlе, Моdеl А1706 без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 17 шт; МасВооk Рrо Аррlе, Моdеl А1398 без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 20 шт; ноутбук марки DЕLL Lаtіtudе 5480, Моdеl Р72G без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 7 шт; ноутбук марки DЕLL Lаtіtudе 5570, Моdеl Р48F без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 6 шт.

Як зазначено в протоколі про ПМП «зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені частиною 2 статтею 471 МК України».

У відповідності до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, митна вартість предметів порушення митних правил визначена на підставі висновку СЛЕД Держмитслужби від 14.11.2022 № -0575, загальна вартість вилучених предметів в справі про ПМП №1122/20900/22 становить 1 020 866,00 грн.

Вважає, що Висновок експертного дослідження неналежним та недопустимім доказом з огляду на наступне:

Не можна погодитись з такою вартістю оцінки предметів порушення митних правил, оскільки така була проведена не уповноваженим на проведення оцінки органом.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України () є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Крім того, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08,10,1998року №53/5, проведення експертиз (експертних досліджень) основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої-економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. Згідно вказаної Інструкції, з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи(міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, вилучений у справі товар ввозився з-за кордону в Україну, проте, для визначення вартості товару використовувались національні інтернет сайти, тобто вартість визначалась на підставі цін внутрішнього ринку, а не враховувався рівень світових цін.

Митним органом не враховано положення статті 49 Митного кодексу, яка визначає основою декларування фактурну вартість товару, а не вартість товару на внутрішньому ринку. Ціна товару на внутрішньому ринку (які зазначені в експертизі) не є фактурною ціною в розумінні статті 49, а містять внутрішні податки, цінову націнку, транспорті, фінансові та інші витрати як складові собівартості. Така ціна не може вважатися об`єктивним показником вартості імпортованого товару, а тим більше не може відповідати фактурній.

Вважає, що вказаний висновок не може братися за основу визначення вартості вилученого товару.

Разом з тим, суд першої інстанції не витребував матеріали справи з Львівської митниці і такий Висновок СЛЕД судом не досліджувався взагалі.

Згідно фактуру від 27.10.2022 року №6195 вартість вилучених предметів становить 4240 євро.

Згідно встановленого НБУ офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на день вчинення порушення митних правил (31.10.2022 р.), курс валют становив 1 євро - 36,3821 грн.

Таким чином вартість предметів правопорушення становить: 4240 євро х 38,8541 грн.=164 741,38 грн.

Таким чином адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів повинно становити 49 422,42 грн.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.10.2022 державним інспектором управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Залітач А.І. було складено протокол про порушення митних правил № 1122/20900/22 відносно ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що 31.10.2022 близько 13 години 23 хвилини громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 прямував з Німеччини в Україну в якості водія, повертаючись з приватної поїздки, через пункт пропуску «Краківець-Корчова», митного поста «Яворів», Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу митного контролю «червоний коридор». Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій заявив про наявність у нього «особисті речі вагою 100 кг. та генератор вагою 32 кг.».

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № 178», під час проведення митного огляду, окрім особистих речей та задекларованого товару в даному транспортному засобі без ознак приховування виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: МасВооk Рrо Аррlе, Моdеl А1706 без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 17 шт; МасВооk Рrо Аррlе, Моdеl А1398 без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 20 шт; ноутбук марки DЕLL Lаtіtudе 5480, Моdеl Р72G без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 7 шт; ноутбук марки DЕLL Lаtіtudе 5570, Моdеl Р48F без упаковки виробника та зарядних пристроїв, бувші в користуванні 6 шт.

Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України, проте визнав його своєю власністю після митного огляду.

Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу.

Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1122/20900/22 від 31.10.2022, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.471 МК України, як дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

Згідно особистих пояснень доданих до протоколу ОСОБА_1 вказав, що повертався з приватної поїздки з Німеччини, надав декларацію на переміщення товару, в які не вказав комп`ютери та зарядки до них, які були виявлені під час митного контролю. Цей незадекларований товар йому передали в Німеччині незнайомі люди та за винагороду просили перевезти через кордон, йому самому не було відомо, що переміщується в цих коробках. Претензій до протоколу немає.

З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, що сторонами не заперечується, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу, та в межах ст. 515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Так, згідно висновку експерта спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень № -0575 від 14.11.2022, ціна можливої реалізації (вартості) товару зазначеного в справі про порушення митних правил №1122/20900/22 станом на дату оцінки, становить 1 020 866 грн.

Постановою в справі про порушення митних прави №1122/20900/22 в.о. заступника начальника Львівської митниці Приходько Ю.Б. від 13.12.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 306 259, 80грн. Вилучений за протоколом № 1122/20900/22 товар повернено ОСОБА_1 .

Згідно представленого позивачем як додаток до позову рахунку-фактури №6195 від 27.10.2022 вартість вилучених предметів становить 4240 євро, а отримувачем вказаний ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Позивач визнав факт вчинення правопорушення, однак не згідний, що митний орган при накладенні стягнення не врахував фактичну вартість вилученого товару, що підтверджена рахунком-фактурою, а тому просив змінити постанову.

Факт переміщення ОСОБА_1 незадекларованих товарів підтверджений протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, товарно-супровідними документами і по справі не оспорюється.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції правильно врахував, що у відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення.

Згідно з частиною 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відхиляючи твердження позивача про те, що висновок експертизи № -0575 від 14.11.2022 є неналежним та не допустимим доказом, суд першої інстанції правильно зазначив, що нормами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Частиною 2 статті 515 Митного кодексу України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Як уже зазначалось вище, що оскільки в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст. 515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

З огляду на це правильним є висновок, що повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ. Відтак, висновок № -0575 від 14.11.2022 проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.

Відхиляючи покликання позивача про те, що видом основної економічної діяльності СЛЕД Держмитслужби є державне управління загального характеру, до якого відповідно до коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз, то суд першої інстанції підставно вказав, що основним призначенням КВЕД є визначення і кодування основних і другорядних видів економічної діяльності юридичних осіб, який не створює прав чи обов`язків для підприємства і організації, не спричиняє жодних правових наслідків для них, а сам код КВЕД це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації, тому зазначений код КВЕД 84.11 не відображає повноважень СЛЕД Держмитслужби.

Експерти СЛЕД Держмитслужби здійснюють товарознавчу експертизу із визначенням вартості товарів, оформлення експертних висновків відповідно до вимог, визначених Митним Кодексом України, підзаконними нормативно-правовими актами, з урахуванням особливостей щодо методичного регулювання оцінки майна, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ, Національним стандартом № 1, затвердженим постановою КМ України від 10.03.2009 № 1440, методиками та методичними рекомендаціями, затвердженими Міністерством юстиції України тощо.

Як вбачається з висновку експерта СЛЕД Держмитслужби № -0575 від 14.11.2022, такий складений експертом Седлецьким В.В., який володіє достатніми повноваженнями для проведення товарознавчих експертиз, відтак такий є належним і допустимим доказом у справі.

Крім того, суд вірно зауважив, що наданий позивачем, як додаток до позову, рахунок фактура № 6195 від 27.10.2022, не був наданий позивачем під час складання протоколу про порушення митних правил, відповідно не може бути достовірним доказом оплати за товар та засвідчити реальність придбання товарів за вказаною ціною.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи також і відсутні докази оплати вказаного товару згідно поданого рахунку фактури № 6195 від 27.10.2022.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що постанову Львівської митниці від 13.12.2022 у справі про порушення митних правил №1122/20900/22, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року по справі №461/6849/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін