Справа № 380/13599/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (далі ГУ ПФУ у Закарпатській області, відповідач 1), до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20.09.2022 № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 2603-вих-1265 від 15.09.2022 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за № 2603-вих-1266 від 15.09.2022, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 15 вересня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 15.09.2022 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.п.10, 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років. Розглянувши заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності, ГУ ПФУ у Закарпатській області рішенням відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що всі посади у відділі праці та соціального захисту населення Львівської міської ради, які позивач з 02.10.2021 займала по сьогоднішній день (дату винесення рішення про відмову) віднесені до категорії посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу державної служби ГУ ПФУ у Закарпатській області зараховано період роботи з 03.07.1995 по 01.10.2001, що складає 6 років 2 місяці 29 днів. Позивач вважає рішення відповідача 1 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Окрім цього, позивач просить призначити пенсію державного службовця на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією) за №2603-вих-1266.

Ухвалою судді від 03.10.2022 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

Відповідач 1 позову не визнав. 24.10.2022 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №67157). Відповідач 1 зазначає, що позивач згідно даних електронної справи перебуває на обліку з 22.05.2022 як працюючий пенсіонер, одержувач пенсії за віком відповідно до Закону №1058. Відповідач зазначив, що за даними трудової книжки стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та становить 6 років 2 місяці 29 днів (з 03.07.1995 по 01.10.2001). Враховуючи те, що позивач обіймала посади, за якими після 04.07.2001 присвоювались ранги посадової особи місцевого самоврядування, а не ранги державного службовця, такі посади з 04.07.2001 не відносяться до категорій посад державних службовців та не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак, відповідач 1 просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач 2 правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 03.10.2022 та примірник позовної заяви отримано відповідачем 07.10.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду з 22.05.2022 як працюючий пенсіонер та одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.06.1981 ОСОБА_1 працювала:

- 03.07.1995 - зарахована на посаду спеціаліста 2 категорії з присвоєнням 15 рангу державного службовця у відділ субсидій Галицької районної адміністрації (запис у трудовій книжці №15);

- 03.07.1995 - прийняла посаду державного службовця (запис №16 у трудовій книжці);

- 01.09.1998 - присвоєно 14 ранг державного службовця (запис №17 у трудовій книжці);

- 01.07.2000 - присвоєно 13 ранг державного службовця (запис №18 у трудовій книжці);

- 01.10.2001 - звільнено з роботи у зв`язку з переведенням у відділ праці та соціального захисту населення Сихівської районної адміністрації м. Львова (запис №19 у трудовій книжці);

- 02.10.2001 - прийнята по переводу на посаду спеціаліста ІІ категорії (запис №20 у трудовій книжці);

- 09.11.2001 - прийняла присягу посадової особи відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (запис №21 у трудовій книжці);

- 01.01.2003 - відповідно до постанови КМУ «Про віднесення посад до відповідних категорій» присвоєно 6 категорію 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис у трудовій книжці №22;

- 01.01.2005 - присвоєно черговий 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис у трудовій книжці №23);

- 04.01.2007 - переведена за її згодою на посаду спеціаліста 1 категорії сектору з призначення всіх видів допомог Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (з кадрового резерву) (запис у трудовій книжці №24);

- 10.06.2009 - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектора прийняття заяв Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №25);

- 07.07.2010 переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектора соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №26);

- 04.01.2022 - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектору соціальних послуг та моніторингу Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №27).

15.09.2022 позивач звернулася із заявою до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказана заява від 15.09.2022 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася ГУ ПФУ у Закарпатській області, яким прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №75 від 20.09.2022. У зазначеному рішенні повідомлено, що відділом перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Закарпатській області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії перехід на пенсію за іншим Законом України («Про державну служу»). 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ. Відповідно всі посади у відділі праці та соціального захисту населення Львівської міської ради, які займала заявниця з 02.10.2001 по сьогоднішній день віднесені до категорії посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу державної служби заявниці можливо зарахувати тільки період роботи у відділ субсидій Галицької районної адміністрації з 03.07.1995 по 01.10.2000, що становить 6 років 2 місяці 29 днів. Оскільки не виконуються вимоги п.10 та 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889 щодо наявності необхідного десятирічного або двадцятирічного стажу роботи на посадах державної служби, тому прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Враховуючи наведене при вирішенні даної справи суд надає правову оцінку саме підставам прийняття відповідачем спірного рішення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України "Про державну службу" (Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII), який набрав чинності з 01.05.2016.

Відповідно до ст. 90 вказаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" визнано таким, що втратили чинність, зокрема Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п.п. 10 та 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу":

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15.12.2020 року у справі № 560/2398/19.

Статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

В свою чергу, пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

При цьому, 04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №493-III (далі - Закон №2493-III).

Зокрема, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 10.05.2018, прийнятій у справі №351/1792/17, зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 закону України "Про державну службу" №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Згідно із ст. 1 Закону № 2493 (в редакції, чинній станом на 01.05.2016) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення ст.ст. 2, 3 Закону України № 2493 визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону № 2493 пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу

Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До набрання чинності Законом № 889 порядок обчислення державної служби визначався постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283).

Таким чином, у спірному випадку необхідно застосовувати норми Порядку № 283, а саме пункту 2 вказаного порядку згідно з яким до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону № 2493, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Як слідує зі змісту рішення ГУ ПФУ у Закарпатській області від 20.09.2022 №75, відповідачем 1 відмовлено у призначенні пенсії з тих мотивів, що відповідно всі посади у відділі праці та соціального захисту населення Львівської міської ради, які займала заявниця з 02.10.2001 по сьогоднішній день віднесені до категорії посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу державної служби заявниці можливо зарахувати тільки період роботи у відділі субсидій Галицької районної адміністрації з 03.07.1995 по 01.10.2000, що становить 6 років 2 місяці 29 днів.

У зв`язку з відсутністю у позивача стажу державної служби станом на 01.05.2016 пенсійний орган відмовив їй у призначенні пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу».

Натомість, судом встановлено згідно із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.06.1981 ОСОБА_1 працювала:

- 03.07.1995 - зарахована на посаду спеціаліста 2 категорії з присвоєнням 15 рангу державного службовця у відділ субсидій Галицької районної адміністрації (запис у трудовій книжці №15);

- 03.07.1995 - прийняла посаду державного службовця (запис №16 у трудовій книжці);

- 01.09.1998 - присвоєно 14 ранг державного службовця (запис №17 у трудовій книжці);

- 01.07.2000 - присвоєно 13 ранг державного службовця (запис №18 у трудовій книжці);

- 01.10.2001 - звільнено з роботи у зв`язку з переведенням у відділ праці та соціального захисту населення Сихівської районної адміністрації м. Львова (запис №19 у трудовій книжці);

- 02.10.2001 - прийнята по переводу на посаду спеціаліста ІІ категорії (запис №20 у трудовій книжці);

- 09.11.2001 - прийняла присягу посадової особи відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (запис №21 у трудовій книжці);

- 01.01.2003 - відповідно до постанови КМУ «Про віднесення посад до відповідних категорій» присвоєно 6 категорію 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис у трудовій книжці №22;

- 01.01.2005 - присвоєно черговий 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис у трудовій книжці №23);

- 04.01.2007 - переведена за її згодою на посаду спеціаліста 1 категорії сектору з призначення всіх видів допомог Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (з кадрового резерву) (запис у трудовій книжці №24);

- 10.06.2009 - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектора прийняття заяв Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №25);

- 07.07.2010 переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектора соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №26);

- 04.01.2022 - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектору соціальних послуг та моніторингу Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №27).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування віднесено шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Таким чином, посади позивача, які вона обіймала у період з 02.10.2001 по 01.05.2016 передбачені ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Тому періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування (до 01.05.2016) підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними.

Разом з тим, як уже зазначено вище, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Суд встановив, що на час звернення до із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача наявний необхідний вік, страховий стаж та стаж державної служби, що підтверджується записами у її трудовій книжці.

Отже, рішення ГУ ПФУ у Закарпатській області від №75 від 20.09.2022 про відмову у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог зобов`язального характеру, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово було проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі №21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а; від 17.05.2019 у справі №511/777/17; від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а; від 10.10.2019 у справі №520/7533/17; від 13.02.2020 у справі №263/3478/17; від 17.07.2020 року у справі №335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка їй обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Суд встановив, що із заявою про призначення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» до відповідача позивач звернулася 15.09.2022. Таким чином, ураховуючи вимоги Порядку № 622, пенсія позивачці має бути призначена саме з 15.09.2022, тобто з дати звернення.

Щодо позовної вимоги про призначення пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 2603-вих-1265 від 15.09.2022 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за № 2603-вих-1266 від 15.09.2022, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 15.09.2022, то суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

За змістом абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі - Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу видано довідку від 15.09.2022 №2603-вих1265 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 15.09.2022 №2603-вих-1266, видана Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Форма вказаних довідок відповідає формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою №1-3 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, за останнім місцем роботи на державній службі за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином, суд дійшов висновку, що всі відображені в довідках види оплати праці, є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому довідки, видані позивачу, мають братися відповідачем до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії позивачу відповідно до ст. 37 Закону України №3723-XII «Про державну службу» від 16.12.1993.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо судового збору, то оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Суд зазначає, що за подання цього позову слід було сплатити 992,40 грн судового збору. Натомість, позивач згідно платіжного доручення №ПН3228560 від 28.09.2022 сплатила 2481,00 грн.

Відтак, частина сплаченого позивачем судового збору в сумі 1488,60 грн з відповідачів на користь позивача стягненню не підлягає, а позивач має право звернутися до суду в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Водночас, судовий збір в сумі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 20.09.2022 №75 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) призначити з 15.09.2022 ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення, а саме з 15.09.2022, та врахувати при призначенні пенсії довідки про складові заробітної плати довідку від 15.09.2022 №2603-вих1265 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 15.09.2022 №2603-вих-1266, виданої Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (, місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Народна, 4) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.02.2023.

Суддя Потабенко В.А.