Справа № 260/5499/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2023 рокум. Ужгород№ 260/5499/22
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши у письмову провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Шаповалова Олексія Юрійовича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, в особі Іршавського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12а, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2022 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Шаповалова Олексія Юрійовича звернулася з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправною відмову Іршавського відділу управління ДМС України у Закарпатській області ДМС України, Управління ДМС України у Закарпатській області ДМС України в оформленні та видачі громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992 року; 2) зобов`язати Іршавський відділ управління ДМС України у Закарпатській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

26 грудня 2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

28 грудня 2022 року представником позивача подано до суду заяву про виконання вимог ухвали суду та позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої просить суд:1) визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області в оформленні та видачі громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992 року; 2) зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

29 грудня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при підготовці відповіді за вих. П-4/6/2116-22/2101.23/5-22 на заяву ОСОБА_1 Головним управлінням Державної міграційної служби в Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ГУ ДМС України вимагаючи рішення суду не було враховано правових висновків Верховного Суду, що викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18). Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження № 11-460заі18) позов задоволено частково та визнано протиправною відмову Відділу Управління Державної міграційної служби у видачі особі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-XII; зобов`язано Відділ Державної міграційної служби оформити та видати особі паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-XII. Таким чином, Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992 року, передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка. Таким чином, з урахуванням зазначеного, на його думку, він має право через свої релігійні переконання право на заміну паспорту громадянина України без електронного носія.

16 січня 2023 року представником відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що позивач, вже зверталася до Молилів-Подільського відділу УДМС у Вінницькій області для обміну паспорта громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища, у зв`язку з чим позивачці було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ID-картки. Станом на 02.11.2022 вказаний паспорт втрачений позивачем, про що вона заявляла у своїй заяві до відповідача. Із буквального розуміння положень п.5 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р., слідує, що у разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт. При цьому, нормами Закону України № 5492-VI від 20.11.2012р. «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВР України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р., не передбачена можливість видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року замість втраченого паспорта громадянина України у формі ID-картки. Відтак, правові підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки замість втраченого паспорта громадянина України у формі пластикової ID-картки були відсутніми.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою анкетою № 1433625 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в зв`язку з зміною інформації, внесеної до паспорта, (а.с. 42).

16 січня 2018 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , запис № 92, (а.с. 20-21).

28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Іршавського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області із заявою про втрату паспорта, в якій просить отримати паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року. У разі знайдення втраченого паспорта зобов`язується повернути його до Іршавського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області, (а.с. 18).

До заяви додано: 1) 3 фото 3,5*4,5 см; 2) квитанцію про сплату 34 грн.

26 листопада 2022 року Іршавський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області листом №П-4/6/2116-22/2101.23/5-22 повідомив ОСОБА_1 , що у відповідності до Розділу III Наказу 456, для оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, у зв`язку з втратою, необхідно надати до Іршавського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області: 1) заяву про видачу паспорта (згідно Додатку 1 до Наказу 456); 2) рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання Іршавського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року у зв`язку із втратою; 3) заяву встановленого МВС зразка про втрату або викрадення паспорта зразка 1994 року; 4) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати; 5) дві кольорові фотокартки розміром 3,5*4,5 см, (а.с. 7-8).

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо оформлення та видачі паспорта, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Згідно із підпунктом «а» пункту 1 частини 1 статті 13 зазначеного Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Відповідно до частини 3 статті 13 вказаного Закону паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Як слідує з частин 1, 2 і 4 статті 14 цього Закону форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин 1-4 статті 21 наведеного Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., установлено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р., паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку у разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт.

Як встановлено під час судового розгляду, 12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою анкетою № 1433625 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в зв`язку з зміною інформації, внесеної до паспорта, (а.с. 42).

16 січня 2018 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , запис № 92, (а.с. 20-21).

Вказаний паспорт втрачений позивачкою, про що вона заявила у своїй заяві до відповідача від 28 жовтня 2022 року, (а.с. 18).

У розумінні положень пункту 5 Порядку № 302, слідує, що у разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт.

При цьому, нормами Закону України № 5492-VI від 20.11.2012р. «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою ВР України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затв. постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р., не передбачена можливість видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року замість втраченого паспорта громадянина України у формі ІD-картки.

Відтак, суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав у відповідача для видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки) в контексті правовідносин, що склались у цій справі.

Також безпідставним є посилання позивачки на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Разом з тим, за обставинами цієї справи щодо позивача уже була внесена інформація до ЄДДР за її ж заявою, у вказаному Реєстрі щодо позивача є наявний УНЗР та йому було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки, який в подальшому втрачено.

Судом враховано при вирішенні даного спору висновки Верховного Суду у справі № 160/1/21.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Питання судових витрат судом не вирішується у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, в особі Іршавського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 лютого 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль