Справа № 280/314/23
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 лютого 2023 року о/об 09 год. 45 хв.Справа № 280/314/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ); 2.Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул.Смілянська, буд.23, м.Черкаси, Черкаська область, 18000; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач-1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі відповідач-2, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 10.02.2022 за №34 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з моменту звернення за її призначенням, а саме з 08.02.2022 з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих Баштечківською сільською радою від 02.02.2022 за №99/04-03 та №98/04-03.

У позовній заяві зазначено наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до записів трудової книжки, позивач працював з 11.07.1987 по 02.01.1992 у структурному підрозділі «Сбербанку СССР» (Ощадбанк СРСР українською) до його перейменування у «Сбербанк Украины» та з 03.09.1999 по 31.12.2020 (в тому числі на 01.05.2016) в сільській раді на посадах секретаря виконкому міської ради, голови сільської ради та заступника голови сільської ради. Згідно записів трудової книжки позивач прийняла присягу державного службовця та службовця органів місцевого самоврядування та на 01.05.2016 набула більше 20 років стажу державної служби. 08.02.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою встановленого зразка про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Зазначене управління листом від 23.02.2022 за №2600-0213-8/33056 повідомило про відмову в призначенні пенсії оскільки робота останньої в сільській раді не зараховується до стажу, який дає право на пенсію державного службовця. Випадково (від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на прийомі) позивачу стало відомо що заяву від 08.02.2022 за екстериторіальним принципом опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві і саме Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області прийняло рішення від 10.02.2022 за №34, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії державного службовця. При цьому ні Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, ні Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, ні Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення про відмову позивачу не надсилали після розгляду його заяви від 08.02.2022. Після того як позивачу стало відомо про рішення від 10.02.2022 за №34 Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області позивач звернулась зі скарго від 01.12.2022 на це рішення до пенсійного органу вищого рівня Пенсійного фонду України. Листом від 05.01.2023 за №2800-030203-9/657 Пенсійний фонд України повідомив про те що дійшов висновку що станом на 01.05.2016 позивач не займала посаду державної служби та не має необхідного стажу державної служби та залишив в силі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 10.02.2022 за №34. В рішенні Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, а в листі Пенсійний фонд України не конкретизують який стаж державної служби позивача не враховано, але Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області зазначає що стаж в органах місцевого самоврядування зарахував до 04.07.2001, а всього зарахував 6 років, 3 місці, 24 дні, що вказує на те, що імовірно Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області зараховано період роботи в Ощадбанку СРСР з 11.07.1987 по 22.01.1992 та імовірно частково в органах місцевого самоврядування секретарем виконкому з 03.09.1999 по 04.07.2001: з 11.07.1987 по 22.01.1992 - 4 роки, 6 місяців, 12 днів; з 03.09.1999 по 04.07.2001 - 1 рік, 10 місяців, 2 дні. Відповідний стаж складає 6 років, 4 місяці, 14 днів. В той же час і період з 04.07.2001 по 01.05.2016 має бути зарахований до стажу державної служби. Позивач мав 21 рік, 2 місяці, 11 днів державної служби на 01.05.2016, і займав посаду державної служби (сільський голова) на 01.05.2016. З 11.07.1987 по 22.01.1992 - 4 роки, 6 місяців, 12 днів. З 03.09.1999 по 01.05.2016 - 16 років, 7 місяців, 29 днів. Зазначений стаж є достатнім для призначення позивачу пенсії державного службовця. Таким чином Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області прийняв протиправне рішення не врахувавши значну частину стажу державної служби позивача і на цій підставі протиправно відмовив йому у призначенні пенсії державного службовця. Оскільки позивач перебуває на обліку саме в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та після прийняття рішення про призначення пенсії матеріали пенсійної справи для виплати передаються до пенсійного органу за місцем реєстрації пенсіонера, то позивач вважає що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області має бути зобов`язаним призначити та виплачувати пенсію позивачу із одночасним скасуванням рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області.

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. У відповідності до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (в редакції Постанови правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020) підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача від 08.02.2022 та винесення відповідного рішення було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. У відповідності до чинного законодавства відповідач не має повноважень на здійснення будь-яких інших перерахунків позивачу, у тому числі за рішенням суду, оскільки позивач не перебуває на обліку у нього та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Відповідно до наданих позивачем документів віповідачем-1 було встановлено, що станом на 01.05.2016 стаж державної служби складає 06 років 03 місяці 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про державну службу».

Відповідач-1 проти позовної заяви заперечував.

Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Позивач 08.02.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою щодо переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та за розглядом заяви ОСОБА_1 10.02.2022 прийнято рішення №34 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 за №889-VІІІ «Про державну службу» (Закон №889-VІІІ). На виконання листа Пенсійного фонду України від 05.01.2023 за №2800-030203-9/657 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомлено листом від 09.01.2023 за №2300-0304-8/1651 позивача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону №889-VІІІ згідно із заявою від 08.02.2022. Лист Головного управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області від 09.01.2023 за №2300-0304-8/1651 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні п.19 ч.1 ст.4, п.1 ч.1 ст.19 КАС України. Належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного правовідношення. Позивачем невірно визначено відповідача, щодо здійснення переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 за №889-VІІІ. Згідно з записами трудової книжки позивач працював в органах місцевого самоврядування з 03.09.1999 по 31.12.2020 на посадах секретаря виконкому сільської ради, секретаря сільської ради, голови сільської ради та заступника голови сільської ради, а 06.09.2001 вперше прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. Стаж державної служби позивача становить 6 років 3 місяці 24 дні. Внаслідок набрання чинності Законом України від 07.06.2001 за №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади, які займав позивач з 03.09.1999 по 31.12.2020, є посадами в органах місцевого самоврядування, які не передбачені ст.25 Закону України від 16.12.1993 за №3723-ХІІ «Про державну службу» та не відносяться до посад державної служби. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач на день набрання чинності Законом №889-VIII мав менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та не займав посади державної служби, то відсутні законні підстави для його переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ. Вимога позивача щодо зобов`язання орган Пенсійного фонду України виплачувати пенсію є передчасною, тому що судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо будуть порушені у майбутньому.

Відповідач-2 проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 16.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 відповідно до Паспорта громадянина України НОМЕР_2 народилася 24.04.1961.

У Трудовій книжці НОМЕР_3 зазначено про наступну трудову діяльність позивача: з 09.11.1983 по 18.06.1987 робота продавцем; з 11.07.1987 по 17.09.1997 робота контролером ощадної каси, завідуючою ощадної каси, завідуючою філії Центральної Ощадної каси СРСР, згодом Жашківське відділення №2980 Ощадного банку СРСР, Жашківське відділення №2980 Державного спеціалізованого комерційного банку України; з 03.09.1999 по 05.11.2020 робота секретарем виконавчого комітету сільської ради, секретарем сільської ради у Баштечківській сільській раді, Баштечківським сільським головою.

Також, у Трудовій книжці НОМЕР_3 зазначено, що, зокрема: 08.09.1999 позивач прийняв присягу державного службовця; 02.10.1999 позивачу присвоєно 13 ранг державного службовця; 06.09.2001 позивач прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування; 19.09.2001 позивачу присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 27.12.2022 за №2600-0202-8/172064 на адресу адвоката Є.Мастюгіна зазначено наступне: «… Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі Головне управління) на Ваш адвокатський запит від 21.12.2022 (вх.№43599/8 від 22.12.2022) щодо пенсійного забезпечення гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в межах своєї компетенції повідомляє наступне. … Відповідно до електронної підсистеми «Звернення» за результатом розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 08.02.2022 №1527 щодо переведення з пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до положень Закону України Про державну службу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято 10.02.2022 №34 рішення про відмову, про що надані заявниці відповідні роз`яснення листом Головного управління від 23.02.2022 №2600-0213-8/33056 (лист додається). Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Враховуючи що гр. ОСОБА_1 як одержувач пенсії перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, отже, подані заява від 08.02.2022, документи та прийняте рішення від 10.02.2022 №34 зберігаються в електронній пенсійній справі особи у вказаному вище територіальному органі Пенсійного фонду України. …».

У Рішенні ГУ ПФУ у Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії від 10.02.2022 за №34 зазначено: «… Відмова в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 08.02.2022р. Відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 10.02.2022р. розглянуто заяву №1527 від 08.02.2072р. ОСОБА_1 (пенсійна справа №19, податковий номер НОМЕР_4 ) про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ (далі - Закон №889), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі - Закон №3723). Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова 622), яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 втратив чинність Закон №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено право державних службовців на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723. Таким правом можуть скористатися наступні категорії осіб: - державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VІІІ (01.05.2016р.) обіймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами КМУ. Слід зазначити, що в такому разі особа має набути 10 років на посадах держслужби саме на 01.05.2016 року; - особи які на день набрання чинності Законом №889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами КМУ. Слід зауважити що, час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону 3723- XII до 04.07.2001, тобто по дату набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Відповідно до матеріалів пенсійної справи та додатково наданих документів встановлено, що станом на 01.05.2016р. стаж державної служби складає 6 років 3 місяці 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З огляду на вищевикладене, для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ немає законних підстав. …».

Судом досліджено й інші документи надані у дану справу.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 за №889-VIII «Про державну службу».

Згідно з п.11 ч.3 ст.3 Закону України від 10.12.2015 за №889-VIII «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на: депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

04.07.2001 набрав чинності Закон України від 07.06.2001 за №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування».

За ст.2 Закону України від 07.06.2001 за №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

У Розділі ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 за №889-VIII «Про державну службу» зазначено: «… 10.Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. … 12.Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. …».

У ст.37 Закону України від 16.12.1993 за №3723-XII "Про державну службу" зазначено: «На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, по 30 вересня 2017 року: особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") відповідно до цієї статті у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року N889-VIII "Про державну службу", а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі. У разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності виплата пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, здійснюється у порядку, визначеному статтею 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі. У разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом. Державний службовець, звільнений з державної служби у зв`язку з засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, пов`язане з корупцією, позбавляється права на одержання пенсії, передбаченої цією статтею. В таких випадках пенсія державному службовцю призначається на загальних підставах. У разі виходу на пенсію державні службовці за наявності стажу державної служби не менше 10 років користуються умовами щодо комунально-побутового обслуговування, передбаченими цим Законом. Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку».

У ст.21 Закону України від 07.06.2001 за №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» зазначено: «… Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". …».

Як зазначено у ст.22 Закону України від 07.06.2001 за №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування», до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, суд вважає, що позивач станом на 01.05.2016 тобто, на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 за №889-VIII «Про державну службу», не мав не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Судом враховано, що відповідно до записів у Трудовій книжці НОМЕР_3 06.09.2001 позивач прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування, а 19.09.2001 позивачу присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Посади секретаря виконавчого комітету сільської ради, секретаря сільської ради, сільського голови на яких працював позивач не відносяться до категорій посад державних службовців.

Період роботи позивача на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, згідно з приписами ст.22 Закону України від 07.06.2001 за №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу служби в органах місцевого самоврядування.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про відмову у перерахунку пенсії від 10.02.2022 за №34 прийнято ГУ ПФУ у Запорізькій області обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним і не підлягає скасуванню.

У межах даної справи суд розглядає правовідносини що виникли між позивачем та саме відповідачем-1.

Відповідачем-2 не порушено прав та інтересів позивача. Протилежного позивачем не доведено.

На думку суду, питання виплати позивачу пенсії за віком «відповідно до п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ» є передчасним, оскільки спочатку підлягає вирішенню питання права позивача на таку пенсію.

Таким чином, суд не може «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з моменту звернення за її призначенням, а саме з 08.02.2022 з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих Баштечківською сільською радою від 02.02.2022 за №99/04-03 та №98/04-03» (як того просить позивач у позовній заяві).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.

Оскільки позовна заява задоволенню не підлягає, то, відповідно, на користь позивача не можуть бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1,2 судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ); 2.Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул.Смілянська, буд.23, м.Черкаси, Черкаська область, 18000; ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1,2 судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 07.02.2023.

Суддя О.О. Прасов