Справа № 160/19705/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «САДИ ДНІПРА» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
12.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «САДИ ДНІПРА» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110140/2022/000062/1 від 23.09.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу надано документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту, однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, тому зазначені відповідачем розбіжності є необґрунтованими та безпідставними. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування спірного рішення.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
29.12.2022 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що під час митного оформлення в інспектора виник сумнів в заявлених декларантом відомостях, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не подано ряд документів на підтвердження заявленої митної вартості, що в свою чергу свідчить про заявлення декларантом неповних даних, а також не всіх складових митної вартості. У цьому випадку наявні розбіжності в числових значеннях, а також не підтверджено числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, що унеможливлює перевірку числового значення вартості заявленого товару, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2 ст.58 МК України, п.6 ст.54 МК України. Рішення містить причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відмітку про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Згідно з ч.ч.5, 8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
07.09.2022 між ТОВ «Сади Дніпра» (покупець) та Urfruit BV Marketing 45, Duiven Нідерланди (продавець) укладено контракт №SDUR0709, згідно умов якого продавець продає, а покупець приймає свіжу грушу, в подальшому товари, згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в проформа-інвойсах або інвойсах до цього контракту.
Пунктом 2.3 контракту №SDUR0709 від 07.09.2022 визначено, що продавець зобов`язується поставити покупцеві товар загальною вартістю до 100000 євро згідно проформи-інвойсу або інвойсу, які є невід`ємною частиною контракту.
Згідно з п.4.2 контракту №SDUR0709 від 07.09.2022 товар повинен бути поставлений на умовах, обумовлених в проформа-інвойсах і/або інвойсі (відповідно до Інкотермс-2010).
Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією ТОВ «САДИ ДНІПРА» обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, перелік яких наведений в графі 44 ЕМД:
- Сертифікат якості б/н від 12.09.2022;
- Пакувальний лист від 12.09.2022;
- Автотранспортна накладна №0997690 від 13.09.2022;
- Фітосанітарний сертифікат EC NL/PCNU 255547028 від 13.09.2022;
- Сертифікат EUR. 1 №AF01001678 від 16.09.2022;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №1814 від 14.09.2022;
- Документ, який підтверджує вартість перевезення вантажу О-051 від 14.09.2022;
- Специфікація №1 від 12.09.2022;
- Контракт №SDUR0709 від 07.09.2022;
- Договір про перевезення №20022019 від 20.02.2019;
- Інформація про позитивні результати контролю №9003207 від 20.09.2022;
- Заявка на перевезення №1 від 12.09.2022;
- Копія митної декларації країни відправлення від 13.09.2022.
Розглянувши подані позивачем документи, Дніпровська митниця встановила, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості та під час проведення консультації Дніпровська митниця надіслала позивачу електронне повідомлення про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових (за наявності) документів відповідно до ч.3 статті 53 МК України, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
В подальшому, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA110140/2022/000062/1 від 23.09.2022, яким скоригована митна вартість оцінюваного товару до 1,4300 євро/кг, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2022/000180.
Не погодившись з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст.337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною 5 статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст.337 МК України.
Умови оплати вказані лише у наданій до митного оформлення разом з ЕМД специфікації №1 від 12.09.2022. Хоча у наданому контракті відсутні будь-які посилання на специфікацію.
У специфікації №1 від 12.09.2022 зазначено наступні умови оплати: 100% після митного оформлення. Проте відсутнє уточнення після митного оформлення де: у країні відправлення чи у країні призначення.
Подані позивачем документи до митного оформлення товару містять розбіжності, який обґрунтовано викликали сумнів у митного органу щодо інформації про задекларований товар.
Однак, суд звертає увагу, що вищенаведені невідповідності не впливають на митну вартість задекларованого товару.
Також суд не погоджується з доводами митниці стосовно ненадання до митного оформлення договору на перевезення від 20.02.2019 №20022019, оскільки інформація про його подання міститься в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2022/000180.
Позивачем в позовній заяві надані пояснення щодо невідповідності підпису, а саме, вказано, що документи підписані різними особами, а тому підпис на них відрізняється.
Судом проаналізовані документи, в яких поруч з підписом міститься позначка «managing director Mark Vernooij», а саме: специфікація №1 від 12.09.2022, комерційна пропозиція (commercial offer), інформаційний лист (information letter) від 22.09.2022, сертифікат якості від 12.09.2022.
Вказані документи підписані однією особою «managing director Mark Vernooij», проте містять абсолютно різні підписи.
Перевезення вантажу здійснювалось на підставі договору №2002209 про транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 20.02.2019.
За умовами п.5.2 договору оплата послуг виконавця за кожне окреме перевезення здійснюється замовником шляхом банківського переказу замовником коштів на рахунок виконавця на протязі 3 (трьох) календарних днів з дня виконання перевезення за умови надання виконавцем у цей строк оригіналів документів, зазначених у п.5.6 цього договору, що підтверджують виконання перевезення.
У наданій до митного оформлення заявці на перевезення №1 від 12.09.2022 зазначено умови оплати: 90% по сканованим копіям перевізних документів протягом 2-х діб та 10% по оригіналам перевізних документів протягом 2-х діб.
До митниці надавався та до суду надано документ, який підтверджує вартість перевезення вантажу вих. №О-051 від 14.09.2022, складений Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Каховрефтранс», яким повідомлено, що витрати на перевезення по маршруту м. Horssen (Netherlands) - п/п Ягодин - м.Дніпро рухомим складом д.н.з. НОМЕР_1 /ВТ1703XО склали:
- м. Horssen (Netherlands) - п/п Ягодин - 1450 км складають 100996,20 (сто тисяч дев`ятсот дев`яносто шість гривень 20 копійок);
Також, в зазначеному документі вих. №О-051 від 14.09.2022 вказано, що вантажно-розвантажувальні роботи за рахунок замовника; страхування вантажу не проводилось.
Проте будь-які банківські документи що підтверджують оплату послуг за перевезення до митного оформлення декларантом не надано.
До зазначених документів можуть належати:
1. рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
2. банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
3. калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Митний орган, відповідно до ч.1 ст.54 МК України здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Крім того, за приписами ст.52 МК України обов`язок підтвердження достовірності і об`єктивності заявлених даних покладається на декларанта, а не на посадову особу.
За обставинами справи декларантом, всупереч приписів законодавства з питань митної справи, не виконано покладені на нього обов`язки під час митного оформлення, тому в митного органу були всі законні підстави для коригування митної вартості товару.
Оформлено і випущено товар було відповідно до ч.7 ст.55 МК України, яка надає право подавати додаткові документи протягом 80 днів. Позивачем таких додаткових документів не надавалось, що свідчить про небажання усунути недоліки і підтвердити всі складові митної вартості товару.
Митний кодекс України, а саме, ч.2 ст.53, вказує на подання платіжних документів на оплату товару, а ч.4 ст.58 зазначає, що є митною вартістю.
Відповідно до ч.ч.4 та 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Митний орган, відповідно до ч.1 ст.54 МК України здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Умови поставки заявлені FCA Free Carrier / Франко перевізник означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, в своїх приміщеннях або в іншому обумовленому місці. Сторонам рекомендується найбільш чітко визначити пункт в пойменованому місці поставки, так як ризик переходить на покупця в цьому пункті.
Належних доказів оплати послуг перевезення суду не надано, а тому суд робить висновок в сукупності встановлених обставин про непідтвердження позивачем належними засобами доказування заявленої митної вартості товару.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (стаття 58 МК України).
Керуючись положеннями частини 6 статті 54 МК України, митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав зважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості, відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Враховуючи результати здійсненого аналізу документів митного оформлення відповідно до частини 9 статті 55 МК України, відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, судом підтверджені висновки Дніпровської митниці, викладені в рішенні №UA110140/2022/000062/1 від 23.09.2022 про коригування митної вартості товарів.
Відтак, судом підтверджено правомірність рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110140/2022/000062/1 від 23.09.2022.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати за подачу позову до суду розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський