Справа № 400/4962/22
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 р. № 400/4962/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлiння Державної податкової служби України у Миколаївськiй областi вiд 30.09.2021 за №50/14-29-24-03/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрацiї платника єдиного податку - фiзичної особи-пiдприємця ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що починаючи з III кварталу 2020 року належним чином та в строки подавала податковi декларацiї платника єдиного податку фiзичної особи-пiдприємця та сплачувала визначенi нею зобов`язання зi сплати єдиного податку. Проте відповідачем прийнято рiшення про анулювання реєстрацiї платника єдиного податку через наявність заборгованості зі сплати єдиного податку. На думку позивачки, рішення є протиправним, оскільки рiшеннями Миколаївського окружного адмiнiстративного суду вiд 09.11.2018 у справi № 1440/1921/18 та вiд 10.09.2021 у справi №400/4186/21 вже були встановленi обставини вiдсутностi податкового боргy у ОСОБА_1 . зi сплати єдиного податку в перiод з 18.06.2016 року по II квартал 2020 року.

Ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Відповідач надав до суду письмовий відзив, заперечує проти задоволення позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку є невиконання платником єдиного податку вимог п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПКУ щодо самостійного переходу на сплату інших податків і зборів у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (І та ІІ квартали 2021 року).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 04.12.2012 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності в статусі фізичної особи-підприємця. Основним видом діяльності є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (КВЕД 46.19).

При здійсненні підприємницької діяльності перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного внеску третьої групи.

У період з 18.08.2016 по 15.02.2017 ОСОБА_1 помилково сплачувала єдиний податок нa рахунок, вiдкритий для сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування.

Рішенням ДПІ у Центральному районi м. Миколаєва ГУДФС у Миколаївській області № 244 вiд 30.06.2017 було виключено ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 у справі № 1440/1921/18 позов ФОП ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволено, визнано протиправним та скасовано прийняте Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області рішення № 244 про виключення з 30.06.2017 з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 01.04.2020.

В подальшому рішенням суду від 10.09.2021 по справі № 400/4186/21 у задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку в сумі 31482,34 грн відмовлено. Рішення набрало законної сили 12.10.2021.

Згідно з інформацією в ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податку ОСОБА_1 наявний податковий борг на кожне перше число протягом двох послідовних кварталів (ІІ та ІІІ квартали 2021 року): на 01.04.2021 31611,39 грн, 01.05.2021 31611,39 грн, 01.06.2021 -31615,82 грн, 01.07.2021 31615,82 грн, 01.08.2021- 31615,82 грн, 01.09.2021 31615,82 грн.

30.09.2021 Головним управлiнням Державної податкової служби України у Миколаївськiй областi прийнято рішення №50/14-29-24-03/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрацiї платника єдиного податку - фiзичної особи-пiдприємця ОСОБА_1 .

19.10.2021 позивачка не погодившись із зазначеним рішенням звернулась до ДПС України зі скаргою.

04.04.2022 ОСОБА_1 припинила пiдприємницьку дiяльнiсть, про що здійснено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Рішенням ДПС України від 03.10.2022 оскаржуване рішення від 30.09.2021 залишено без змін, а скарга ОСОБА_1 без задоволення.

Не погодившись із рішенням ДПС України позивачка звернулась до суду.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Відповідно до п.п. 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Як встановлено судом та пдтверджується матеріалами справи, ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку - фiзичної особи-пiдприємця ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю заборгованості позивача за ІІ та ІІІ квартали 2021 року.

Водночас, позивачем до матеріалів справи долучено податкові декларації платника єдиного податку за І квартал 2021 року, визначено податкове зобов`язання в сумі 5239,71 грн. та за півріччя 2021 року у сумі 3990,76 грн. Крім того, позивачем надано квитанції від 14.05.2021 на суму 5239,71 грн та від 13.08.2021 на суму 3390,76 грн, що підтверджують сплату єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за вказаний період.

Відповідач у відзиві зазначає, що згідно з наявною в ІТС «Податковий блок» інформацією за ОСОБА_1 станом на 15.09.2022 обліковується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб, який був наявний на кожне перше число місяця протягом вересня- грудня 2016 року та у період з 2017 по 2021 роки та на кожне перше число місяця протягом січня-липня 2022 року.

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 у справі № 1440/1921/18 визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № 244 про виключення ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку та встановлено, що в період з 18.06.2016 по 15.02.2017 року ОСОБА_1 сплачувала єдиний податок на невірний рахунок. Судом відхилено доводи відповідача про те, що неправильне зазначення позивачем коду бюджетної класифікації свідчить про несплату нею грошового зобов`язання.

Крім того, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 по справі № 400/4186/21 також встановлено відсутність заборгованості позивача зі сплати єдиного податку за період з І пів.2019 по ІІ кв.2020 та пені, яка виникла за борги минулих років.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що позивачем вже неодноразово були вчинені дії, спрямовані на захист своїх прав шляхом повернення помилково зарахованих коштів на сплату єдиного внеску на інший рахунок, а також того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено відсутність заборгованості зі сплати податку, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 992,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Також представником позивача надані докази понесення позивачем судових витрат на правову допомогу в сумі 8000 грн: договір про надання правової допомоги від 17.06.2021, що був укладений між ОСОБА_1 і адвокатом Носовим О.М., ордер про надання правничої допомоги № 1074662, додаткова угода до договору від 24.10.2022, квитанція про оплату послуг адвоката № ВС6Т-Н0Н2-ЕТВН-5290 від 25.10.2022 в сумі 8000,00 грн.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

В даному випадку сума витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн є цілком розумною, виходячи з предмету розгляду даної справи, а саме скасування рішення про анулювання реєстрацiї платника єдиного податку. Відповідачем заперечень щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу не надано.

Фактичне понесення позивачем суми витрат на правову допомогу підтверджено наявними у справі доказами.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, в зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.

З урахуванням матеріалів справи, суд дійшов висновку, що сума витрат позивача на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн є цілком співмірною та пропорційною предмету розгляду справи.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 8000.

Отже, судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем в розмірі 8992,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлiння Державної податкової служби України у Миколаївськiй областi вiд 30.09.2021 за №50/14-29-24- 03/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрацiї платника єдиного податку - фiзичної особи-пiдприємця ОСОБА_1 .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 8992,40 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві грн сорок коп) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 03.02.2023.

Суддя Н.О. Бульба