Справа № 580/2876/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2876/22 Головуючий у 1 інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» (далі - ТОВ «Красногірський олійний завод») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просив:

- №2290/23-00-07-05-01 форми В1, яким зменшено на 1102370,00грн заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ), задекларовану 17.12.2021 № за листопад 2021 року, та застосовано штраф у розмірі 275593,00 грн.;

- №2294/23-00-07-05-01 форми В3, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 52615,00 грн. згідно з декларацією від 17.12.2021 № за листопад 2021 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у Черкаській області надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, в якому просить провести судове засідання у справі №580/2876/22 в режимі відеоконференції за допомогою системи «ВКЗ».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року клопотання Головного управління ДПС у Черкаській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

18 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у відомостях ЄДРПОУ вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» зареєстроване юридичною особою з 23.11.2011. Основний вид діяльності - 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів».

17 грудня 2021 року ТОВ «Красногірський олійний завод» подало декларацію № з ПДВ за листопад 2021 року, якою задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.17-р.9) 4944484грн, у р.20.2 (Д3, Д4) - що підлягає відшкодуванню (р.20.2.1 р.20.2.2 (р.3 Д3) 1154985грн та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду, - 3789499грн.

Додатком 1 до декларації підтверджується, що усього за звітний (податковий) період сума ПДВ за ставкою 14% виникла на підставі правочинів з платниками у листопаді 2021 року: ІПН 34 - 2084925,16 грн, ІПН 34 - 1102369,90грн.

Додатком 2 до вказаної декларації підтверджується, що сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21), виникла: у липні 2021 року у сумі 706701,00 грн, у серпні 2021 року 448284,00 грн, у листопаді 2021 року 2634514,00 грн (усього 3789499грн).

Також, до вказаної декларації ТОВ «Красногірський олійний завод» подало додаток 3 «РОЗРАХУНОК СУМИ БЮДЖЕТНОГО ВІДШКОДУВАННЯ (Д3)», у таблиці 2 якого розшифрував, що суми податку, фактично сплачені у попередніх періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету Україні, стосуються ПН за листопад 2021 року: ІПН 34 - 2270099,00грн, ІПН 34 - 916746,00 грн (усього 3186845 грн).

Крім того, ТОВ «Красногірський олійний завод» подало додаток 4 (заяву про повернення суми бюджетного відшкодування) (Д4), в якій просив повернути 1154985,00 грн (рядок 20.2.1).

Згідно з відомостями ЄДРПОУ, ІПН 34 належить Приватному підприємству "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ" (73000, Україна, 73000, Херсонська обл., місто Херсон, ВУЛИЦЯ БУДЬОННОГО, 20; основний господарської діяльності - 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля», а ІПН 34 - приватному підприємству "ГАЛАТЕЯ ТАВРІЇ" (73010, ХЕРСОНСЬКА область, місто ХЕРСОН, вулиця ВІКТОРА ГОШКЕВИЧА, будинок 29; основний зареєстрований вид діяльності - 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин»).

12 січня 2022 року ТОВ «Красногірський олійний завод» подало чотири рази уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок листопада 2021 року:

1) о 15 год. 49 хв.51 сек.:

у розділі ІІ «Податковий кредит» у графі 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) періоду, зменшив показник до «-3126144,00грн» та відповідні рядки (р.16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового періоду)» до «-83922грн», р.16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» зменшив до «-2286919грн») та у графі 17 «Усього за розділом ІІ» - до «-6836462грн»;

у розділі ІІІ «Розрахунки за звітний період» вказав у р.19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) (р.17-р.19)» до «-4944190грн», таку ж суму вказав у р.20 та у р.21 (Д2) «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.19.-р.20.3 уточнюючого розрахунку (переноситься до р.16.1 декларації наступного звітного періоду» - до «-3789205грн.»;

Згідно з додатком №1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» зменшив обсяг постачання щодо ПН, виписаних у листопаді 2021 року: ПН без зазначення індивідуального податкового номера на 750,00грн (додатково ПДВ 14% - 150,00грн), та щодо платника з кодом ЄДРПОУ 36 на 718,24грн (додатково ПДВ 14% - 143,66грн), - та, відповідно, в додатку 2 зменшено суму від`ємного значення ПДВ на 294,00грн. У додатку 3 до нього уточнив показники:

- таблиці 1:

суму від`ємного значення, що перевищує суму, обчислену відповідно до п.2001 ч.2 ст.2001 ПК України на момент подання податкової декларації, за вирахуванням у зменшення суми податкового боргу з ПДВ 4944190,00 грн;

фактично сплачено у попередніх звітних періодах постачальником товарів/послуг або до Державного бюджету України (графи 7 таблиці 2) 3186845грн;

сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (зазначається сума рядка 1, яка не більша значення рядка 2) (значення цього рядка переноситься до рядка 20.2 декларації за поточний звітний (податковий) період) 1154985грн;-

- таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальником товарів/послуг або до Державного бюджету України» (загальна сума від`ємного значення ПДВ 3186845грн):

ІПН 34 за листопад 2021 року від`ємне значення ПДВ 2270099,00грн;

ІПН 34 за листопад 2021 року від`ємне значення ПДВ 916746,00грн;-

2) о 15год.50хв.19сек:

Розділу ІІ «Податковий кредит» у графі 16 «від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) періоду, збільшив показник до 3126144,00грн та відповідні рядки (р.16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового періоду)» до 83922грн, р.16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» збільшив до 2286919грн) та у графі 17 «усього за розділом ІІ» - до 6836462грн;

Розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» вказав у р.19 «від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) (р.17-р.19)» до «+4944190грн», таку ж суму вказав у р.20 та у р.21 (Д2) «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.19.-р.20.3 уточнюючого розрахунку (переноситься до р.16.1 декларації наступного звітного періоду» - до «+3789205грн.»;

Згідно з додатком №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у таблиці 1 збільшив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), усього до 3789499,00грн: яка виникла в липні 2021 року 2286919,00 грн, що виникла в серпні 2021 року 448284,00 грн, яка виникла в листопаді 2021 року 1054296,00 грн.;

3) о 16год.16хв.29сек:

Розділу ІІ «Податковий кредит» у графі 14 (Д1) «Коригування податкового кредиту» зменшив у колонці А до «-73504», у колонці Б до «-10291»; у графі 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) періоду, збільшив показник до 3126144,00грн та відповідні рядки (р.16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового періоду)» до 83922грн, р.16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» збільшив до 2286919грн) та у графі 17 «усього за розділом ІІ» - до 6 836 756 грн;

Розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» вказав у р.19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) (р.17-р.19)» до «+4944484 грн», таку ж суму вказав у р.20 та у р.21 (Д2) «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.19.-р.20.3 уточнюючого розрахунку (переноситься до р.16.1 декларації наступного звітного періоду» - до «+3789499 грн.»;

Згідно з додатком №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у таблиці 1 збільшив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), усього до 3 789 499,00 грн: яка виникла в липні 2021 року 2286919,00 грн, що виникла в серпні 2021 року 448 284,00 грн., яка виникла в листопаді 2021 року 1054296,00 грн;

4) о 16год.24хв.00сек:

Розділ ІІ «Податковий кредит» у графі 10 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення товарів, послуг та необоротних активів на митній території України» зменшив у колонці А до 2 667 992 грн, у колонці Б до 533598 грн; у гр.14 (Д1) «Коригування податкового кредиту» зменшив у колонці А до «-73504», у колонці Б до «-10291»; у графі 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) періоду, зменшив показник до «-3126144,00 грн» та відповідні рядки (р.16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового періоду)» до «-839225 грн», р.16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» зменшив до «-2286919 грн) та у графі 17 «усього за розділом ІІ» - до «-6836462,00 грн»;

Розділ ІІІ «Розрахунки за звітний період» у гр.19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) (р.17-р.19)» вказав «-4944190 грн», таку ж суму вказав у р.20 та у р.21 (Д2) «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.19.-р.20.3 уточнюючого розрахунку (переноситься до р.16.1 декларації наступного звітного періоду» вказав «-3789205,00 грн.»;-

Згідно з додатком №1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» зменшив обсяг постачання щодо ПН, виписаних у листопаді 2021 року: ПН без зазначення індивідуального податкового номера до -750,00грн (додатково ПДВ 14% - «-150,00 грн»), та щодо платника з кодом ЄДРПОУ 36 до «-718,24грн» (додатково ПДВ 14% - «-143,66 грн»);

Згідно з додатком №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у таблиці 1 зменшив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), усього до «-294,00грн», яка виникла в листопаді 2021 року;

додатком 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)»:

- у таблиці 1 гр. 1 (сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.2001.3 ст.2001 ПК України за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення податкового боргу з ПДВ (рядок 20-рядок 20.1 декларації) 4944190грн, у гр.2 (фактично сплачено) 3186845 грн , гр.3 (сума, що підлягає відшкодуванню) - 1154985,00 грн;

- у таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальником товарів/послуг або до Державного бюджету України» (загальна сума від`ємного значення ПДВ 3186845 грн):

ІПН 34 за листопад 2021 року від`ємне значення ПДВ 2270099,00 грн;

ІПН 34 за листопад 2021 року від`ємне значення ПДВ 916746,00 грн.

13 січня 2022 року зазначені показники ТОВ «Красногірський олійний завод» вчергове відкоригувало уточнюючим розрахунком:

4) о 16год.24хв.00сек:

Розділ ІІ «Податковий кредит» у графі 10 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення товарів, послуг та необоротних активів на митній території України» нічого не вказав, у гр.10.1 (придбання за основною ставкою) у колонці А збільшив до 2669461,00 грн, у колонці Б до 533892,00 грн; у гр. 17 «усього за розділом ІІ» - до « 6836462,00 грн»;

Розділ ІІІ «Розрахунки за звітний період» у гр.19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) (р.17-р.19)» вказав «+4944484,00грн», таку ж суму вказав у р.20 та у р.21 (Д2) «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.19.-р.20.3 уточнюючого розрахунку (переноситься до р.16.1 декларації наступного звітного періоду» вказав «+3 789 499,00 грн.»;-

Згідно з додатком №1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» у розділі ІІ «Податковий кредит» за ПН листопада 2021 року: без зазначення ІПН збільшив обсяг постачання до 750,00грн (додатково ПДВ 14% 150,00 грн), ІПН 36 до 718,24грн (додатково ПДВ 14% 143,66 грн);

Згідно з додатком №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у таблиці 1 збільшив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), усього до « 294,00грн», яка виникла в листопаді 2021 року.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 14.01.2022 №99-п головний державний інспектор відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Янчукова С.В. провела документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року у вказаній вище декларації з ПДВ з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ від 12.01.2022 №, від 12.01.2022 №, від 12.01.2022 №, від 12.01.2022 №, від 13.01.2022 №, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 1154985,00 грн.

До початку перевірки ТОВ «Красногірський олійний завод» надало посадовим особам відповідача оригінали документів, які пов`язані із предметом позапланової перевірки.

Результати перевірки оформлені Актом від 03.02.2022 року №757/23-00-07-05-01/36774750 з висновками про допущені позивачем порушення:

- п. 198.6 ст.198 абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду у сумі 150,00грн;

- п.п.198.1-198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 абз. «в» п.200.4, п. 200.9 ст.200 ПК України, п.5 розд. V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року №159/28289 (далі - Наказ №21), у результаті чого завищено бюджетне відшкодування на суму 1102370грн;

- п.200.1, п.200.4, п.200.9 ст.200 ПК України, п.5 розд. V Наказу №21, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування у декларації з ПДВ за листопад 2021 року в розмірі 52615грн (1370), у результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено.

Висновки в частині заявлених до вирішення спору обставин обґрунтовані судженням про завищення за листопад 2021 року від`ємного значення ПДВ у сумі 1102370грн за рахунок безтоварних операцій з ПП «Галетея Таврії», оскільки, це підприємство з основних фондів має лише офіс та автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 4/5 6 AT-Premium, земельних ділянок у користуванні або власності не має, не отримувало послуги з обробки землі, вирощування сільськогосподарських культур, транспортних послуг, не має достатньо трудових ресурсів, відсутні сертифікати якості на придбаний товар або інші документи для встановлення виробника товару, в ЄРПН відсутнє придбання соняшника та послуг зі зберігання товару. Крім того, неправильно заповнений додаток 3 до декларації за листопад 2021 року: у графі 5 таблиці 2 «Сума від`ємного значення» вказано суму в розмірі 3186845грн, яка повинна відповідати рядку 20.2 вказаної декларації «підлягає відшкодуванню (рядок 20.2.1+рядок 20.2.2) (рядок 3 Д3). У декларації вказана сума 1154985грн., у таблиці 2 додатка 3 (Д3) у рядках 1,2 графі 5 «сума від`ємного значення» відображені суми у періодах (листопад 2021 року), залишок від`ємного значення щодо яких не відповідає залишку від`ємного значення задекларованого у додатку 2 (Д2) до вказаної декларації. Як наслідок, не вірно відображено в додатку 3 суму бюджетного відшкодування 1102370грн, завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2021 року у розмірі 52615 грн (1370).

Акт підписаний керівником та в.о. головного бухгалтера позивача без зауважень.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №2290/23-00-07-05-01 форми В1, яким зменшено на 1102370,00 грн. заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану 17.12.2021 № за листопад 2021 року, та застосовано штраф 25% у розмірі 275593,00 грн;

- №2294/23-00-07-05-01 форми В3, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 52615,00 грн., згідно з декларацією від 17.12.2021 № за листопад 2021 року.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В силу пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

За приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У пункті 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) (у редакції на час виникнення правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до частини 1, 5, 7, 8 статі 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Таким чином, підставою для відображення господарських операцій у податковому обліку є фактичне здійснення таких операцій у межах господарської діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які розкривають суть та зміст операцій та відображають їх реальне вчинення. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

У зв`язку з наведеним, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

У той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, суб`єкт підприємницької діяльності повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено документальну позапланову невинну перевірку ТОВ «КРАСНОПРСЬКИЙ ОЛІЙНИЙ ЗАВОД» (скорочена назва ТОВ «КРОЗ») (податковий номер 36774750) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено Акт від 03 лютого 2022 року №757/23-00-07-05-01/36774750 (далі - Акт перевірки)

Згідно висновків Акту перевірки, позивачем допущені порушення:

- п. 198.6 ст. 198 абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду у сумі 150,00 грн;

- п.п. 198.1-198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 абз. «в» п.200.4, п. 200.9 ст.200 ПК України, п.5 розд. V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року №159/28289, у результаті чого завищено бюджетне відшкодування на суму 1102370 грн;

- п.200.1, п.200.4, п.200.9 ст.200 ПК України, п.5 розд. V Наказу №21, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування у декларації з ПДВ за листопад 2021 року в розмірі 52615 грн (1370), у результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №2290/23-00-07-05-01 форми В1, яким зменшено на 1102370,00 грн заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану 17.12.2021 № за листопад 2021 року, та застосовано штраф 25% у розмірі 275593,00 грн;

- №2294/23-00-07-05-01 форми В3, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 52615,00 грн., згідно з декларацією від 17.12.2021 № за листопад 2021 року.

Підставою для зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ, накладення штрафу та відмови у наданні бюджетного відшкодування ПДВ став висновок контролюючого органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Галатея Таврії».

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Красногірський олійний завод» (Покупець) та Приватним підприємством «Галатея Таврії» (Постачальник) укладено, Договір поставки від 22 листопада 2021 року №22/11-2021.

Відповідно до умов даного Договору, ПП «Галатея Таврії» зобов`язувалось поставити у власність ТОВ «Красногірський олійний завод» соняшник органічний, лінолевий, врожаю 2020 року (далі - соняшник) на умовах: ТОВ «НСК-Агро», Херсонська область, місто Херсон, Острівське шосе, 10А.

Згідно розділів 2 та 3 даного Договору, а також Специфікації до нього, постачальник мав поставити ТОВ «Красногірський олійний завод» соняшник в кількості 390 т+/-2% за ціною однієї тони 20 175,44 грн. без ПДВ, сума ПДВ (14%) із вартості однієї тони 2 824,56 грн., вартість однієї тони товару з ПДВ 23 000,0 грн.

Орієнтована вартість усього товару становить 7 868 421,6 грн. без ПДВ, сума ПДВ 1 101 579,02 грн., а всього - на суму 8 970 00,62 грн.

На підтвердження здійснення господарських операцій, позивачем надано видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення.

Передача товару у пункті призначення відбулась за наступними видатковими накладними:

- від 25.11.2021 №37, відповідно якої, ПП «Галатея Таврії» відвантажило до ТОВ «Красногірський олійний завод» соняшник в кількості 280,88 т на загальну суму 6 460 240,45 грн., у т.ч. ПДВ - 7 933 62,86 грн.;

- від 26.11.2021 №38, відповідно якої, ПП «Галатея Таврії» відвантажило до ТОВ «Красногірський олійний завод» соняшник в кількості 109,4 т на загальну суму 2 516 200,18 грн., у т.ч. ПДВ 309 007,04 грн.

Як зазначає апелянт, транспортування товару від місця поставки до місцезнаходження ТОВ «Красногірський олійний завод» (с. Антипівка, Золотоніського району, Черкаської області) здійснено власним автотранспортом та залученими перевізниками згідно наданими товарно-транспортними накладними.

Так, позивачем надано наступні товарно-транспортні накладні: ТТН від 25.11.2021 №0035 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 32 060 кг; ТТН від 25.11.2021 №0036 (перевізник ТОВ «Красногірський олійний завод») в кількості 24 420 кг; ТТН від 25.11.2021 №0037 (перевізник ФОП ОСОБА_1) в кількості 23 540 кг; ТТН від 25.11.2021 №0039 (перевізник ФОП ОСОБА_2) в кількості 22 500 кг; ТТН від 25.11.2021 №0040 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 21 220 кг; ТТН від 25.11.2021 №0042 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 20 340 кг; ТТН від 25.11.2021 №0041 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 23 340 кг; ТТН від 25.11.2021 №0038 (перевізник ФОП ОСОБА_1) в кількості 24 880 кг; ТТН від 25.11.2021 №0043 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 21 900 кг; ТТН від 25.11.2021 №0044 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 21 910 кг; ТТН від 25.11.2021 №0045 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 21 460 кг; ТТН від 25.11.2021 №0046 (перевізник ПП «Красногірський олійний завод») в кількості 23 250 кг; ТТН від 25.11.2021 №0047 (перевізник ФОП ОСОБА_1) в кількості 23 290 кг; ТТН від 26.11.2021 №0048 (перевізник ФОП ОСОБА_1) в кількості 24 320 кг; ТТН від 26.11.2021 №0051 в кількості 21 430 кг; ТТН від 26.11.2021 №0049 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 21 760 кг; ТТН від 26.11.2021 №0050 (перевізник ПП «Інвеставто») в кількості 22 550 кг; ТТН від 25.11.2021 №0052 (перевізник ТОВ «Красногірський олійний завод») в кількості 19 340 кг.

Оплата придбаного товару проведена на підставі рахунку ПП «Галатея Таврії» від 23.11.2021 №12 та підтверджується платіжними дорученнями: від 23.11.2021 №10753 на суму 8 000 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 982 456,14 грн.; від 25.11.2021 №10759 на суму 850 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 104 385,96 грн.; платіжне доручення від 08.12.2021 №10813 на суму 126 440,63 грн., у т.ч. ПДВ 15 527,80 грн.

З вищевказаного вбачається, що у лютому 2021 року ТОВ «Красногірський олійний завод» сплатило ПП «Галатея Таврії» в ціні поставленого товару 1 086 842,10 грн., а всього оплачено ПДВ у розмірі 1 102 369,90 грн.

Оскільки, ТОВ «Красногірський олійний завод» понесло витрати по сплаті ПДВ в ціні придбаних і отриманих товарів, а саме, соняшника, господарські операції з поставки соняшника за вказаним вище договором від 22.11.2021 №22/11-2021 є об`єктом оподаткування ПДВ, відповідно до чинного законодавства України.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що виписані ПН у листопаді 2021 року, які включені до податкової звітності позивача, у т.ч. розрахунку на відшкодування ПДВ: від 23.11.2021 №18 - 347,826063 т (ПДВ 982456,1404 грн), від 25.11.2021 №22 - 36,95652т (ПДВ 104385,967 грн), від 26.11.2021 №23 - 5,497417 т (ПДВ 15527,7934 грн). Вказана в ПН кількість зерна не відповідає кількості зерна у ВН та ТТН у розрізі на вказані дати, та свідчить про їх зважування до граму товару, що не підтведжується жодним доказом (1тона =1000000 грам).

Колегія суддів вважає необґрунтованим таке посилання суду першої інстанції, оскільки, у податкових накладних не вказано одиницю виміру товару, що не забороняє Товариству вказувати вагу такого товару у грамах.

Водночас, слід зазначити, що вага у грамах, вказана у податкових накладних від 23.11.2021 №18, від 25.11.2021 №22, від 26.11.2021 №23, відповідає вазі (у тонах) соняшнику, що вказана (у тонах) у видаткових накладних від 25.11.2021 №37, від 26.11.2021 №38.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що у товарно-транспортних накладних: від 25.11.2021: автоперевізником зазначене ПП «Інвеставто», хоча в ТТН відсутні його печатки та підписи водія: №0035, №0040, №0042, №0041, №0043, №0044 , №0045, №0046; автоперевізником вказаний ФОП ОСОБА_1, хоча в ТТН відсутні його печатка та підпис - №0034, №0038, №0047; №0039; ФОП ОСОБА_2 без печатки та підпису; від 26.11.2021: автоперевізником вказано ФОП ОСОБА_1 , хоча відсутня його печатка та підпис №0048; №0051 без зазначення перевізника; перевізником вказано позивача №0052; зазначений автоперевізником ПП «Інвеставто» без печатки та його підписів №0049, №0050, слід зазначити наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що товарно-транспортна накладна призначена виключно для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Як вказав Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 820/1124/17, незазначення в товарно-транспортних накладних певної інформації, не може свідчити про відсутність самого факту перевезення придбаних позивачем ТМЦ. Крім того, документи на перевезення товарно - матеріальних цінностей з наслідками формування ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Оскільки, транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, тому, за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 30 вересня 2021 року у справі № 826/12528/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а.

З огляду на зазначене, також, є необгрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що у ТТН не вказано товаро-супровідних документів на дату та час навантажувально-розвантажувальних операцій, відсутні печатки й штампи перевізників.

Посилання суду першої інстанції на те, що заявами форми 20-ОПП щодо наявності основних засобів та відомостями ЄРПН за 2021 рік підтверджується, що на дати складання первинних документів та декларування ПДВ ПП «Галетея Таврії» не володіло земельними ділянками, транспортними засобами для вироблення/вирощування/обробку/перевезення зерна соняшника, витрати на оренду складських приміщень, комунальні платежі, інтернет, логістичні послуги, будь-які інші для ведення реальної господарської діяльності, кількості працівників, які би могли обробити землю, виростити зерно, зберігати/розвантажувати зерно соняшника, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, наявності чи відсутності у останнього основних фондів, тощо.

Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №816/5038/13-а, від 17 листопада 2021 року у справі №640/18105/18.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків.

Проте, доказів проведення Головним управлінням ДПС у Черкаській області перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагента позивача - ПП «Галетея Таврії» матеріали справи не містять.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів.

Тобто, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Однак у даній справі, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що податковим органом не доведено порушення ТОВ «Красногірський олійний завод» вимог податкового законодавства, а тому, відповідачем протиправно зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ, застосовано штраф та відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ.

З огляду на зазначене, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 30 травня 2021 року №2290/23-00-07-05-01 форми В1 та №2294/23-00-07-05-01 форми В3 є протиправними та підлягають скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод», а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 30 травня 2021 року №2290/23-00-07-05-01 форми В1 та №2294/23-00-07-05-01 форми В3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, будинок 235, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірський олійний завод» (19733, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Антипівка, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 53 646 (п`ятдесят три тисячі шістсот сорок шість) грн. 68 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2023 р.