Справа № 260/5682/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2023 рокум. Ужгород№ 260/5682/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (м. Київ, вул. Городецького, буд. 13) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, якою просить: 1) Визнати незаконними дії суб`єкта владних повноважень - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з приводу передчасного винесення 08.12.2022 року постанови про закінчення виконавчого провадження № 69825150, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду ВІД 23.11.2021 по справі №260/348/21; 2) Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.12.2022, про закінчення виконавчого провадження № 69825150, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 по справі №260/348/21.

Ухвалою судді від 11 січня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року по справі № 260/348/21 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву позивача від 07 грудня 2020 року, з урахуванням висновків суду та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 260/348/21. 09 вересня 2022 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. В той же час, 07 жовтня 2022 року Міністерство внутрішніх справ на виконання вищевказаного рішення суду від 23 листопада 2021 року по справі № 260/348/21 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області направило частину переліку документів, який визначений п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року, без урахування змін щодо вислуги років та належного грошового забезпечення. 08 грудня 2022 року старший державний виконавець ВПВР ДДВС МЮУ Сніжинський Т.Є. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. В той же час, позивач вважає, що Міністерство внутрішніх справ не виконало рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року № 260348/21. Не направлення Міністерством внутрішніх справ до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про новий розмір грошового забезпечення , і довідки про додаткові види грошового забезпечення та документів, що підтверджують стаж роботи позбавило можливості ГУ ПФ України в Закарпатській області здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу з нової вислуги - 30 років 04 місяці 10 днів у розмірі 85 % від нового грошового забезпечення, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1552 «Про передачу органам пенсійного фонду України функцій з призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян» органи Пенсійного фонду України виконують функції тільки з призначення та виплати пенсій, а функція визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових та вислуги, належать до компетенції уповноважених органів міністерств та відомств, в яких пенсіонер проходив службу. Таким чином, на переконання позивача, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена необґрунтовано та передчасно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що до відділу виконавчої служби надійшов лист Міністерства внутрішніх справ, в якому повідомлено про повне фактичне виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом. Враховуючи вищенаведене, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 39, ст. 40 Закону, державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2022 року ВП № 69825150. Відповідач зазначає, що виконавчим документом зобов`язано Міністерством внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року, з урахуванням висновків суду та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Отже, на виконання рішення суду боржник листом від 18 листопада 2022 року повідомив відділ виконавчої служби про виконання рішення суду, згідно з виконавчим документом, та зазначено, що на виконання рішення суду МВС листом від 07 жовтня 2022 року надіслало на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання для призначення пенсії за вислугу років, на підтвердження чого надано копії документів. Відтак, на переконання відповідача, дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2022 року, вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 27 січня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Міністерство внутрішніх справ.

Третя особа пояснень щодо позову не надала.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року в адміністративній справі № 260/348/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії: 1) Визнано протиправними дії службових осіб Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, буд. 10, код ЄДРПОУ - 00032684) щодо ненаправлення документів ОСОБА_1 для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, з урахуванням змін щодо вислуги років та грошового забезпечення; 2) Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, буд. 10, код ЄДРПОУ - 00032684) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року з урахуванням висновків суду та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 260/348/21.

14 червня 2022 року Закарпатський окружний адміністративний суду видав виконавчий лист в адміністративній справі № 260/348/21 про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, буд. 10, код ЄДРПОУ - 00032684) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року з урахуванням висновків суду та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області.

09 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Сніжинським Т.Є. відкрито виконавче провадження ВП № 6925150 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14 червня 2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 260/348/21.

З матеріалів справи, вбачається, що листом від 07 жовтня 2022 року № 29966/49-2022 Міністерство внутрішніх справі України на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 260/348/21 направило подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на ОСОБА_1 (подання 1216), у зв`язку з уточненням вислуги років для обчислення пенсії (враховано період роботи на державній службі).

Міністерством внутрішніх справ України надіслано старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву від 18 листопада 2022 року № 12/6-1438 заяву про закінчення виконавчого провадження. У вказаній заяві Міністерство внутрішніх справ України зазначило, що на виконання рішення суду МВС листом від 07 жовтня 2022 року вих. № 29966/49-2022 надіслало на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання для призначення пенсії за вислугою років.

08 грудня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Сніжинським Т.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 6925150, на підставі п. 9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016 (далі Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами абзацу другого частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ, частини четвертої статті 27 №1404-VIII визначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 1статті 18 Закону №1404-VIIIвстановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до пунктів 1-10 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Частиною 2 статті 39 передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа передбачені у статті 40 Закону №1404-VІІІ.

Зокрема, згідно з частиною 1-3 вказаної статті у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вже встановлено судом, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року в адміністративній справі № 260/348/21 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, буд. 10, код ЄДРПОУ - 00032684) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року з урахуванням висновків суду та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерство внутрішніх справ України розглянуло заяву позивача від 07 грудня 2020 року та листом від 07 жовтня 2022 року № 29966/49-2022 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 260/348/21 направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на ОСОБА_1 (подання 1216), у зв`язку з уточненням вислуги років для обчислення пенсії (враховано період роботи на державній службі).

Звертаючись до суду з позовом про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, позивач зазначає, що Міністерство внутрішніх справ України направило Головному управлінню Пенсійного частину переліку документів, який визначений п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року.

В той же час, суд зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року в адміністративній справі № 260/348/21, та його резолютивною частиною зокрема, не визначено перелік документів, які Міністерство внутрішніх справ України повинно направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а лише зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року з урахуванням висновків суду та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області.

Крім того, судом з відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що Міністерство внутрішніх справ України зверталося до суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 23 листопада 2021 року в адміністративній справі № 260/348/21, в якій просило роз`яснити відповідно до яких нормативно-правових актів мають бути оформлені відповідні документи, що необхідно надіслати до Головного управління ПФУ в Закарпатській області та що слід розуміти під відповідними документами.

Однак, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року в адміністративній справі № 260/348/21 відмовлено в задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 260/348/21 Міністерство внутрішніх справ України направило подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на ОСОБА_1 (подання 1216), у зв`язку з уточненням вислуги років для обчислення пенсії (враховано період роботи на державній службі), тобто виконано рішення у спосіб, встановлений резолютивною частиною рішення, то державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак, відсутні підстави для її скасування.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі незгоди позивача із діями Міністерства внутрішніх справ України щодо наданого обсягу документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, він вправі звернутися до суду з окремим позовом щодо оскарження таких дій, у порядку передбаченому приписами КАС України.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність постанови про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується належними та допустимими доказами та в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (м. Київ, вул. Городецького, буд. 13) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька