Справа № 120/6678/22
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 лютого 2023 р. Справа № 120/6678/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №69 від 12.08.2022 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачці строк для усунення виявлених у ній недоліків.

Ухвалою суду від 07.09.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21.09.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позову з тих підстав, що відповідно до наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 склав 33 роки 7 місяців 4 дні. Стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не визначено, оскільки відсутня уточнююча довідка для підтвердження стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

13.09.2022 представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металугірний комбінат імені Ілліча".

Ухвалою суду від 30.09.2022 у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металугірний комбінат імені Ілліча" відмовлено.

13.09.2022 представником позивача подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 30.09.2022 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувати з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов`язано надати відомості з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про особливі умови праці, що дають право на пільги в пенсійному забезпеченні ОСОБА_1 . У задоволенні решти клопотання про витребування доказів відмовлено.

28.09.2022 на адресу суду надійшли клопотання представника позивача про залучення до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області та про внесення змін до позовних вимог, шляхом їх викладу в такій редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №69 від 12.08.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від 13.07.2022 із врахуванням висновків суду по справі щодо встановленого права ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № l відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 11.11.1996 року до 21.09.1998 року на посаді вивантажувача гарячого агломерата 5 розр.; з 21.09.1998 року до 01.10.2001 року на посаді майстра основного виробництва ділянки на гарячій ділянці робіт аглоцеха, в ПрАт «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 20.07.2016 року до 13.07.2022 року на посаді змінного майстра основної виробничої дільниці на гарячих ділянках робіт, які відносяться до пільгового стажу за Списком №1; в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 01.10.2001 року до 14.02.2011 року на посаді заступника начальника аглоцеха, з 14.02.2011 року до 16.12.2013 року на посаді заступника начальника фабрики по виробництву аглофабрики, з 16.12.2013 року до 13.11.2014 року на посаді помічника начальника цеху по агломераційному виробництву агломераційного цеху, які відносяться до пільгового стажу за Списком №2, з урахуванням п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-5/2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 11.11.1996 року до 21.09.1998 року на посаді вивантажувача гарячого агломерата 5 розр.; з 21.09.1998 року до 01.10.2001 року на посаді майстра основного виробництва ділянки на гарячій ділянці робіт аглоцеха, в ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 20.07.2016 року до 13.07.2022 року на посаді змінного майстра основної виробничої дільниці на гарячих ділянках робіт, які відносяться до пільгового стажу за Списком №1; в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 01.10.2001 року до 14.02.2011 року на посаді заступника начальника аглоцеха, з 14.02.2011 року до 16.12.2013 року на посаді заступника начальника фабрики по виробництву аглофабрики, з 16.12.2013 року до 13.11.2014 року на посаді помічника начальника цеху по агломераційному виробництву агломераційного цеху, які відносяться до пільгового стажу за Списком №2, з урахуванням п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-5/2018.

Ухвалою суду від 30.09.2022 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Заяву про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

13.10.2022 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшли витребувані докази.

24.10.2022 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позову. Зокрема зазначає, що оскільки записи трудової книжки позивача не містили відомостей, які підтверджують зайнятість позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та Списком №2, приймається уточнююча довідка. Оскільки такої довідки надано не було, підстав для призначення позивачу пенсії немає. Крім того зазначив, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії. Тому вказує, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині призначення пенсій на пільгових умовах не підлягають застосуванню. Також відповідач зазначив, що в даному спорі належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління повторно розглянути заяву про призначення пільгової пенсії.

Матеріали справи також містять відповіді на відзиви за підписом представника позивача від 28.09.2022 та від 04.11.2022. Втім, за змістом положень частини 3 статті 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та під час ухвалення рішення не бере до уваги відповіді на відзиви.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, надавши їм оцінку, встановив, що ОСОБА_1 при досягненні віку 50 років звернувся 13.07.2022 до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатами розгляду заяви винесено рішення №69 від 12.08.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з огляду на відсутність у нього необхідного пільгового стажу.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що відповідно поданих документів та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж заявника складає 33 роки 7 місяців 4 дні. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Проте стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не визначено, оскільки уточнююча довідка для підтвердження стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відсутня.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 4 Закону Закон №1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями статті 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 5 статті 45 Закону передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону Закон №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення особою відповідного віку та наявність необхідного страхового та пільгового стажу роботи на певних посадах.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

При цьому, варто зауважити, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Повертаючись до фактичних обставин у справі, суд зазначає, що згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 з 11.11.1996 до 21.09.1998, позивач перебував на посаді вивантажувача гарячого агломерата 5 розр., цех Аглофабрика, ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»;

з 21.09.1998 до 01.10.2001, перебував на посаді майстра основного виробництва ділянки на гарячій ділянці робіт аглоцеха, ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»;

з 20.07.2016 по теперішній час перебуває на посаді змінного майстра основної виробничої дільниці на гарячих ділянках робіт, агломераційне відділення, аглокорпус №1, аглофабрики ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

У період роботи позивача на посадах вивантажувача гарячого агломерата, майстра основного виробництва ділянки на гарячій ділянці робіт аглоцеха та змінного майстра основної виробничої дільниці на гарячих ділянках робіт, застосовувалися «Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року», «Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06 2016. № 461», якими була передбачена ця професія та надавала право на пенсію на пільгових умовах.

Суд зазначає, що вказані записи в трудовій книжці містять посилання на відповідні документи, на основі яких вони вчинені (накази) та не містять помилок, неточностей, підтирань чи виправлень, а тому не викликають сумнівів.

Відтак, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів праці позивача у зв`язку з ненаданням уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача на посадах, які відносяться до Списку № 1 - підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Крім того, суд звертає увагу, що 19.02.2020 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах № 21-51а15 та № 21-585а14, від 14.04.2015 року у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

У справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин суд приходить до висновку, що періоди роботи позивача з 11.11.1996 до 21.09.1998, з 21.09.1998 до 01.10.2001 та з 20.07.2016 по теперішній час на посадах вивантажувача гарячого агломерата, майстра основного виробництва ділянки на гарячій ділянці робіт аглоцеха та змінного майстра основної виробничої дільниці на гарячих ділянках робіт підтверджені матеріалами справи, а відтак підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №69 від 12.08.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що встановлення підстав для призначення або відмови у призначенні пенсії відноситься до повноважень відповідача, суд не може підміняти орган пенсійного фонду та перебирати на себе повноваження щодо обчислення страхового стажу, здійснювати розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, а також встановлювати його достатність для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.08.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що "..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах".

Також судом не дається оцінка підставам зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача на посадах, які відносяться до Списку № 2, адже до пенсійного органу позивач звертався із заявою про пенсії за віком на пільгових умовах на посадах, які відносяться до Списку № 1.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 496,20 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 12.08.2022 № 69.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 періоди його роботи в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 11.11.1996 до 21.09.1998, з 21.09.1998 до 01.10.2001 та з 20.07.2016, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 248,10 (двісті сорок вісім гривень 10 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 248,10 (двісті сорок вісім гривень 10 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, )

Суддя Мультян Марина Бондівна