Справа № 727/11931/22
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника командира роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капітана поліції Скрипника Михайла Валерійовича, старшого лейтенанта поліції 1 батальйону, роти №4 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Джумари Дмитра Дмитровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6243910 від 03.12.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КпАП України.

У вказаній постанові вказано про те, що 03.12.2022 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР України.

Крім того, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6243934 від 03.12.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України.

Відповідно до постанови, 03.12.2022 року о 18 год. 24 хв. в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 5а водій ОСОБА_1 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки працівниками поліції.

Позов обґрунтований тим, що 03.12.2022 року близько 17 год. 16 хв. він, дотримуючись Правил дорожнього руху, в тому числі будучи пристебнутий ременем безпеки, рухався по вул.Небесної Сотні м.Чернівці, де його безпідставно було зупинено працівником поліції.

Зазначив, що порушення вимог п.п.б п.9.9 ПДР не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КпАП України, оскільки у даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Із зазначеними постановами позивач не погоджується та вважає, що постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності за вказані порушення є безпідставними, необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню, оскільки він не порушував Правила дорожнього руху.

Просив визнати протиправними та скасувати постанови серії ЕАР №6243910 та серії ЕАР №6243934 від 03.12.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ч.2 ст.122 КпАП України та стягнути понесені судові витрати у справі.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки під час несення служби в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 5а, 03.12.2022 року екіпажем патрульної поліції було виявлено, що водій автомобіля марки «BMW 520D» д.н.з. НОМЕР_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР.

Після цього поліцейськими було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час зупинки працівниками поліції водій автомобіля марки «BMW 520D» д.н.з. НОМЕР_1 не ввімкнув сигнал аварійної зупинки, чим порушив вимоги п.9.9б ПДР. Після зупинки транспортного засобу поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 представились позивачу. Встановивши факти вчинення адміністративних правопорушень, які передбачені ч.5 ст.121 та ч.2 ст.122 КпАП України, поліцейськими було роз`яснено позивачу його права як громадянина України, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КпАП України та відповідно до ч.1 ст.283, п.1 ч.1 ст.284 КпАП України винесено постанови по справах про накладення адміністративних стягнень у виді штрафу.

Крім того, вказував, що з відеозапису, який був здійснений на відеореєстратор службового автомобіля працівників поліції, не вбачаються будь-які маніпуляції позивача щодо відстебування ременя безпеки після зупинки транспортного засобу. Також, на вказаному відеозаписі зафіксовано факт того, що аварійна світлова сигналізація не ввімкнена позивачем після зупинки транспортного засобу.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Пояснив, що 03.12.2022 року близько 17 год. 16 хв. його було зупинено працівниками поліції. Поліцейський Скрипник М.В. повідомив його, що він, керуючи транспортним засобом був не пристебнутий ременем безпеки, але це не відповідає дійсності, оскільки він був пристебнутий ременем безпеки, про що повідомив поліцейських. На відео з відеореєстратора патрульного автомобіля не видно, що він керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Після цього, поліцейський повторно увімкнув бодікамеру і розпочав відеозапис та повідомив його, що він не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, однак це не відповідає дійсності. Просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про причини відсутності суд не повідомили.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1, 2 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.286 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, заслухавши покази позивача, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 245 КпАП України встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Що стосується притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КпАП України суд зазначає наступне:

Як було встановлено судом, постановою серії ЕАР №6243910 від 03.12.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КпАП України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 03.12.2022 року о 18 год. 13 хв. в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 5а керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР .

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Як встановлено судом, причиною зупинки автомобіля позивача працівниками поліції було те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки.

Відповідно до п.2.3в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Частина 5 ст.121 КпАП України передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Приписами ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.3в ПДР відповідачем було надано DVD-R диск, на якому наявні чотири скрін-шоти з відеозапису та відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції. Із дослідженого судом відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля слідує, що працівники поліції з 17 год. 58 хв. 03.12.2022 року їхали за транспортним засобом позивача. На відео видно, що на вулиці темна пора доби. При цьому, з наданого відеозапису неможливо встановити, що водій ОСОБА_1 був не пристебнутий ременем безпеки.

При цьому, до відзиву на позовну заяву відповідачем не було долучено відео з бодікамер працівників поліції, на якому було б зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Що стосується притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України суд зазначає наступне:

Постановою серії ЕАР №6243934 від 03.12.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 03.12.2022 року о 18 год. 24 хв. в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 5а керуючи транспортним засобом після зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9б ПДР.

Відповідно до п.9.9б ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 ст.122 КпАП України передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на підтвердження правомірності прийнятого рішення представником відповідача надано DVD-R диск, на якому наявні чотири скрін-шоти з відеозапису та відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції. Відео містять відомості про дату, та час здійснення запису. На відео видно, як працівники поліції з 17 год. 58 хв. 03.12.2022 року їхали за транспортним засобом позивача. Також на відео видно, що після зупинки працівниками поліції, позивач не увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Суд звертає увагу на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.9.9б ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, згідно якого передбачена відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Водночас, п.9.9б ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, тобто вже після зупинки транспортного засобу, а не перед початком руху чи зміні його напрямку.

При цьому, оскаржувана постанова не містить будь-якого іншого пункту Правил дорожнього руху, порушення якого було допущено позивачем.

З наведеного вище вбачається, що ч.2 ст.122 КпАП України не передбачає відповідальності за порушення п.9.9 б ПДР України.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 та ч.2 ст.122 КпАП України, а тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Пунктом 3 ч. 3ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАР №6243910 від 03.12.2022 року та постанови серії ЕАР №6243934 від 03.12.2022 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на кристь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись ч. 1 ст.6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КпАП України , ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР №6243910 від 03.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР №6243934 від 03.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок державних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (), що розташоване у Київ, вул.Федора Ернста, 3, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), який проживає у АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.