Справа № 160/20710/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕХАНО-ТРАКТОРНИЙ ЗАВОД» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,
27.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕХАНО-ТРАКТОРНИЙ ЗАВОД» (далі позивач, ТОВ «ДМТЗ») до Тернопільської митниці (далі відповідач), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості №UA403030/2022/000179/2 від 29.11.2022;
- визнати протиправним та скасувати рішення, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Тернопільської митниці №UA403030/2022/000864 від 29.11.2022.
Позовна заява обґрунтована наступним. Позивач вважає, що оскаржуване рішення, так само як і картка відмови у прийнятті митної декларації не можуть вважатися правомірними з огляду на те, що ТОВ «ДМТЗ» було визначено митну вартість товарів за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі). На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом митному органу були надані документи визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. При цьому позивач зазначає, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На думку позивача, з аналізу наданих для митного оформлення документів чітко видно, що вони містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари - сільськогосподарську техніку, а рішення про корегування митної вартості не містить посилань на конкретні розбіжності щодо митної вартості товару. Надані ТОВ «ДМТЗ» до оформлення основні документи узгоджені між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, його характеристики та ціну, а отже вказані у сукупності відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), жодним чином не давали митному органу підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. При цьому як зазначає позивач, ТОВ «ДМТЗ» на постійні основі здійснює діяльність щодо ввезення на митну територію України сільськогосподарської техніки, в тому числі і по контрактам з WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD (Китай), відтак, у відповідача була додаткова інформація щодо вартості товарів, які ввозились декларантом. В той же час митницею в оскаржуваних рішеннях не було обґрунтовано, яким чином зазначення чи не зазначення умов поставки у митній декларації країни відправлення впливає на числові значення митної вартості товару, що підлягає митному оформленню. Умови поставки товару були зазначені у зовнішньоекономічному контракті, додатках, в інвойсі та інших документах, які були надані ТОВ «ДМТЗ» відповідачу для здійснення митного оформлення товарів. Позивач вважає, що оскаржуване рішення є неправомірним, оскільки в ньому не надано належних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних товарів, умов поставки, комерційних умов та не зазначено детальної інформації та джерел, що використовувалися при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
11.01.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією №UA403030/2022/025777 від 22.11.2022 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що декларантом документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні; декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також в документах поданих до митного оформлення наявні наступні розбіжності. Встановлено, що перевезення товару згідно поданих до митного контролю та оформлення документів, а саме, сертифікату про походження товару та експортної декларації країни відправлення, здійснювалося морським видом транспорту із порту «Qingdao» (Китай) до України. Доставлено було в порт призначення в Польщі. Поставка товару відбувалася на умовах CPT Тернопіль. Коносамент на вимогу митного органу не було надано. Інші документи декларантом не надано на вимогу митного органу, як додаткові документи пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. Також, відповідач зазначає, що відповідно до п.5.2 контракту від 22.11.2021 №RNDDTZ2021 та додатку до даного контракту від 21.12.2021 №2021-3, оплата кожної партії товару проводиться 100% протягом 365 днів з моменту надання телекс релізу Коносамента, а сам Коносамент не надано до митного оформлення. Підтвердити умови поставки CPT не можливо, у зв`язку із відсутністю Коносамента. Крім того, відповідач вказує на те, що при проведенні митного огляду встановлено розбіжність по товару №1, а саме: заявлено до митного оформлення Мінітрактор ДМТЗ 254Л, Двиг. L781232028B Куз. T0100116GA Шасі T0100116GA, а повинно бути Мінітрактор ДМТЗ 254Л, Двиг. L781132028B Куз. T0100116GA Шасі T0100116GA. Таким чином, на думку відповідача, у сукупності перелічені вище фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах. Відповідач зазначає, що з огляду на неведені вище розбіжності в поданих до митного оформлення документах та враховуючи те, що позивачем документально не підтверджено складові митної вартості, а саме, фактурну вартість, митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів. Інших документів, зазначених у вимозі митниці, декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товарі додатково не було надано. У зв`язку з викладеним та відповідно до вимог Митного кодексу України, як зазначає відповідач, вартість транспортного засобу була визначена митницею самостійно. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого та визнаного митним органом згідно митного оформлення ідентичного товару, яке здійснено в попередньому періоді за ЕМД від 16.11.2022 №UA209190/2022/045921 на рівні 3,033 дол. США/кг (4055,121 USD/ШТ).». Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA403030/2022/000179/2 від 29.11.2022 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.
11.01.2023 відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Згідно з ч.ч.5, 8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що між ТОВ «ДМТЗ» (покупець) та WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD (Китай, продавець) укладено контракт №RNDDTZ2021 від 22.11.2021, у відповідності до умов якого продавець продає, а покупець купує товар, в кількості, асортименті та за цінами, вказаними в додатках, які є невід`ємною частиною цього контракту для подальшої поставки в Україну.
Пунктом 2.1 контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 визначено, що поставка товару здійснюється партіями, які формувались виходячи з поданої покупцем заявки і визначається в додатках.
Додатком №2021-3 від 21.12.2021 до контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 сторонами погоджено поставку партії товару в наступній кількості:
Загальна вартість товару згідно з додатком №2021-3 від 21.12.2021 до контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 складає 156328,00 доларів США.
В подальшому, 16.11.2022 компанією WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD (Китай) відповідно до умов вказаного контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 та додатку №2021-3 від 21.12.2021 здійснено поставку партії товару на користь ТОВ «ДМТЗ», а саме: мінітрактори ДМТЗ 254Л у кількості 16 штук; мінітрактори Terra Force 254L у кількості 16 штук; мінітрактори ДМТЗ 455Л у кількості 14 штук; мінітрактори Terra Force 455L у кількості 14 штук.
Митна вартість зазначеного товару позивачем була заявлена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який визначений ст.58 Митного кодексу України, за ціною договору (контракту) у розмірі 156328,00 доларів США, зокрема:
Для підтвердження вартості товару під час митного оформлення, позивачем було надано митному органу документи, перелік яких зазначений в графі 44 митної декларації, а саме:
- сертифікат якості від 24.01.2022;
- інвойс RD2021-3 від 21.12.2021;
- прайс-лист від 01.12.2021;
- контракт №RNDDTZ2021 від 22.11.2021;
- додаток №2021-3 від 21.12.2021 до контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021;
- декларація про відповідність технічному регламенту від 29.07.2022;
- комерційна пропозиція від 10.12.2021;
- технічні паспорти на мінітрактори ДМТЗ від 24 .01.2022;
- технічні характеристики на мінітрактори ДМТЗ від 24.01.2022;
- технічні паспорти на мінітрактори Terra Force від 24.01.2022;
- технічні характеристики на мінітрактори Terra Force від 24.01.2022;
- листи пояснення від 28.11.2022 №1, №2, №3;
- відповідь декларанта від 28.11.2022 №1;
- довіреність від 28.11.2022;
- договір №0408/1 від 04.08.2021 про надання брокерських послуг;
- пакувальний лист від 24.01.2022;
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митним органом направлено позивачу електронне повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності та невідповідності у поданих до митного оформлення документах, у зв`язку з чим, на думку митниці, декларантом документально не підтверджено складові митної вартості товару.
Цим же повідомленням, відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митницею були додатково витребувані від ТОВ «ДМТЗ» наступні документи:
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- у разі відсутності зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ надати (за наявності) такі додаткові документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- виписку з бухгалтерської документації;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.
У відповідь на електронне повідомлення відповідача, позивачем до митного органу було надано листи від 28.11.2022 №1, №2, №3 відповідь декларанта від 28.11.2022 №1 та довіреність від 28.11.2022 №б/н, згідно яких позивач надав свої пояснення щодо запитуваних митним органом документів та повідомив про відсутність додаткових документів.
29.11.2022 Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA403030/2022/000179/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого товару №1 скоригована митницею за резервним методом визначення митної вартості згідно з положеннями ст.64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого та визнаного митним органом згідно митного оформлення ідентичного товару, яке здійснено в попередньому періоді за ЕМД від 16.11.2022 №UA209190/2022/045921 на рівні 3,033 доларів США/кг (4055,121 USD/ШТ).
Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Оцінюючи рішення про коригуванням митної вартості товару на предмет їх відповідності закону, суд керується наступним.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст.337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною 5 статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст.337 МК України.
Так, для підтвердження вартості товару разом з ЕМД позивачем було надано митниці документи, передбачені частиною 2 ст.53 МК України, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації, а саме:
- сертифікат якості від 24.01.2022;
- інвойс RD2021-3 від 21.12.2021;
- прайс-лист від 01.12.2021;
- контракт №RNDDTZ2021 від 22.11.2021;
- додаток №2021-3 від 21.12.2021 до контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021;
- декларація про відповідність технічному регламенту від 29.07.2022;
- комерційна пропозиція від 10.12.2021;
- технічні паспорти на мінітрактори ДМТЗ від 24 .01.2022;
- технічні характеристики на мінітрактори ДМТЗ від 24.01.2022;
- технічні паспорти на мінітрактори Terra Force від 24.01.2022;
- технічні характеристики на мінітрактори Terra Force від 24.01.2022;
- листи пояснення від 28.11.2022 №1, №2, №3;
- відповідь декларанта від 28.11.2022 №1;
- довіреність від 28.11.2022;
- договір №0408/1 від 04.08.2021 про надання брокерських послуг;
- пакувальний лист від 24.01.2022;
У відповідності до умов пункту 3.2 контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 строк та умови поставки товару визначаються у відповідному додатку на кожну партію товару. Додаток є невід`ємною частиною цього контракту і підписується в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу для кожної із сторін.
Додатком №2021-3 від 21.12.2021 до контракту №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 визначено, що поставка здійснюється морським транспортом 4х40HQ контейнером. Умови поставки CPT Тернопіль, Україна. Оплата кожної партії товару 100% протягом 365 днів з моменту надання телекс реліз Коносамента. Повна вартість партії товару: сто п`ятдесят шість тисяч триста двадцять вісім доларів США 00 центів.
Термін CPT (Carriage Paid To - фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення)) - термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.
Судом встановлено, що контрактом №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 передбачені такі умови постачання товару, за яких витрати за транспортування товару до пункту поставки - Тернопіль, Україна, покладаються саме на продавця.
Отже, ненадання позивачем митниці в означеному спірному випадку таких додаткових документів, як: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; у разі відсутності зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару, обумовлене тим, що вони відсутні у позивача, а вимога митниці про їх надання є протиправною, оскільки відповідно до частини 3 ст.53 МК України, вони передбачені як додаткові документи, що надаються (за їх наявності) на запит митниці виключно у випадку, якщо надані документи, передбачені частиною 2 ст.53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Контрактом №RNDDTZ2021 від 22.11.2021 да додатком №2021-3 від 21.12.2021 до нього сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких означені документи, окрім тих, що вже надані позивачем митному органу, відсутні. Таким чином, позивач, відповідно до умов зазначеного контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені його умовами.
Митний орган може витребувати додаткові документи виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Оскільки надані позивачем митниці на підтвердження заявленої митної вартості спірної товарної партії вищезазначені документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мають ознак підробки, містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари, то вимога митниці про надання зазначених додаткових документів є протиправною.
З приводу ненадання декларації країни відправлення суд зазначає, що Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 у справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію: ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Щодо тверджень митниці в оскаржуваному рішенні про те, що митному органу не надано коносамент, видання якого визначає початок відліку строку оплати за поставлений товар, суд зазначає наступне.
У відповідності до статті 134 Кодекс торговельного мореплавства України договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі. Документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є:
1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень;
2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті;
3) інші письмові докази.
Статтею 139 Кодекс торговельного мореплавства України визначено, що перевізник зобов`язаний видати відправнику на його бажання кілька примірників коносамента тотожного змісту, причому в кожному з них відмічається кількість складених примірників коносамента. Після видачі вантажу по одному з примірників коносамента решта примірників втрачає силу.
Вимогами статті 140 Кодекс торговельного мореплавства України встановлено, що коносамент передається з дотриманням таких правил:
1) іменний коносамент може передаватися за іменними передаточними написами або в іншій формі з дотриманням правил, установлених для передачі боргової вимоги;
2) ордерний коносамент може передаватися за іменними або бланковими передаточними написами;
3) коносамент на пред`явника може передаватися шляхом простого вручення.
У відповідності до статті 162 Кодекс торговельного мореплавства України вантаж видається в порту призначення:
1) за іменним коносаментом одержувачу, вказаному в коносаменті, або особі, якій коносамент було передано за іменним передаточним написом або в іншій формі з дотриманням правил, установлених для передачі боргової вимоги;
2) за ордерним коносаментом - відправнику або одержувачу залежно від того, складений коносамент "наказу відправника" або "наказу одержувача", а в разі наявності у коносаменті передаточних написів - особі, зазначеній в останньому з неперервного ряду передаточних написів, або пред`явникові коносамента з останнім бланковим написом;
3) за коносаментом на пред`явника - пред`явнику коносамента.
Отже, видача вантажу після транспортування морським транспортом відбувалось взамін на коносамент для подальшого його перевезення по території країни Польща до пункту Тернопіль, Україна.
З огляду на те, що у відповідності до вимог чинного законодавства України коносамент є документом суворої звітності, його передача покупцю може відбуватись після здійснення фактичної поставки товару.
Водночас наявність коносаменту, як і документів щодо умов оплати та її підтвердження жодним чином не впливають на числові показники митної вартості товару.
Так, Верховним Судом, при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/4680/16.
Відмова у митному оформленні має бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими недоліками, у зв`язку з якими митним органом витребувані додаткові документи.
Аналогічний правовий висновок здійснений Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі №815/3142/17.
Надані позивачем документи, на думку суду, у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відмінності при визначення митної вартості в цих документах відсутні, що спростовує висновки митного органу щодо відсутності належних документальних підтверджень.
За таких обставин, усі доводи митного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення та наведені у відзиві на позовну заяву не знайшли свого правового підтвердження під час судового розгляду справи та спростовані наданим позивачем документальними доказами.
Згідно ч.3 ст.335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:
1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;
3) транспортні (перевізні) документи;
4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;
5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;
6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);
7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;
8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;
9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;
10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;
11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Судом встановлено, що у спірній митній декларації зазначені всі відомості, передбачені вказаною вище нормою.
Жодних порушень митного законодавства судом не встановлено, зворотного суду не доведено.
Підсумовуючи викладене, суд робить висновок про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом, а відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
В свою чергу, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень відносно безпосереднього впливу вказаних ним зауважень на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.
По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
З урахуванням викладеного, з наданих документів видно, що позивач для митного оформлення і підтвердження митної вартості надав усі документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей дозволяють провести обчислення митної вартості.
Застосована правова позиція відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 у справі №815/3400/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В оскаржуваних рішеннях митницею наведено лише номер та дату ЕМД, на підставі якої здійснено коригування, проте, оскаржуване рішення не містить конкретизації, який саме товар завозився за наведеною митною декларацією.
Вказане свідчить про недотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваних рішень, наслідком чого є скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Враховуючи викладене, суд зробив висновок, що обставини, покладені в обґрунтування підстав прийняття оскаржуваних рішень носять формальний характер та не мають під собою ніякого правового підґрунтя з огляду на те, що не мають жодного відношення саме до числового визначення заявленої позивачем митної вартості.
Відповідно до наявних даних, визначена митним органом митна вартість товару, ґрунтується на раніше визнаній органом митної служби вартості за попередніми оформленнями за подібними товарами.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено достатніх доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, суд робить висновок, що митним органом оспорювані рішення прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для їх скасування.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що викладені у позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7898,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням №11 від 19.12.2022.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 7898,36 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.139, 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості №UA403030/2022/000179/2 від 29.11.2022.
Визнати протиправним та скасувати рішення, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Тернопільської митниці №UA403030/2022/000864 від 29.11.2022.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський