Справа № 400/5753/22
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 р. № 400/5753/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не призначення з 16.09.2022 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, здійснити нарахування та виплату з 16.09.2022 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 60 % суми заробітної плати, зазначеної у довідках Миколаївської обласної державної адміністрації від 12.09.2022 № 2809/10.10-05-79/4-22 та № 2810/10.10-05-79/4-22.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 02.11.2017 отримує пенсiю по iнвалiдностi, що була призначена на пiдставi Закону України вiд 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В лютому 2022 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсiї по iнвалiдностi державного службовця та здiйснення вiдповiдного перерахунку. Відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на вiдсутнiсть законних пiдстав для призначення пенсiї по iнвалiдностi за нормами Закону України «Про державну службу».

Ухвалою від 29.12.2022 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач позов не визнав, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. В письмовому відзиві зазначив, що позивач не має права на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723, оскільки на час звернення із заявами не досягла шестидесятирічного віку. Крім того, зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідна заява, що подана за формою, встановленою Додатком 1 до Порядку № 22-1. Із заявою встановленого зразка про призначення пенсії по інвалідності державному службовцю позивачка до не зверталась. Подані заяви від 05.05.2022 та від 16.09.2022 є заявами, що подані в порядку Закону № 393, а не відповідно до Порядку № 22-1. Листи відповідача від 05.05.2022 та від 14.10.2022 є відповідями на звернення, що надані в порядку Закону № 393 та не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні адміністративного судочинства.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Справа розглянута в порядку письмового провадження.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила державну службу та по 06.10.2017 року працювала на посадi державного службовця - головного спецiалiста юридичного вiддiлу апарату Миколаївської обласної державної адмiнiстрацiї.

У вересні 2017 року позивачці було встановлено iнвалiднiсть (II група).

З 02.11.2017 позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності, що призначена відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.02.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності державного службовця.

Листом від 05.05.2022 відповідачем надано роз`яснення щодо умов призначення пенсій державним службовцям та зазначено про вiдсутнiсть законних пiдстав для призначення позивачці пенсiї по iнвалiдностi за нормами Закону України «Про державну службу».

16.09.2022 позивачка повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності державному службовцю.

Листом від 14.10.2022 відповідачем надано відповідь, в якій повідомлено, що ґрунтовне роз`яснення з приводу цього питання надано у відповіді на звернення від 05.05.2022 за вих. № 4118-2862/М-02/8-1400/22.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон № 3723) було передбачено право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця.

01.05.2016 набрав чинності Закон № 889, відповідно до якого Закон № 3723 втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» (пенсія за віком державного службовця).

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р.,№ 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ необхідна наявність таких умов:

-стаж державної служби не менше 10 років;

- наявний страховий стаж, встановлений для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнання інвалідом І або II групи у період перебування на державній службі або якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи на час звільнення позивачки з державної служби (06.10.2017) її стаж державної служби становить не менше 10 років. Страховий стаж, встановлений для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у позивачки достатній, що підтверджується тим, що пенсію по інвалідності їй призначено ще з 02.11.2017 року. ОСОБА_1 звільнено з державної служби після встановлення їй інвалідності, що підтверджується записом № 31 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а саме її звільнено з посади головного спеціаліста юридичного відділу апарату Миколаївської обласної адміністрації за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Враховуючи викладене, наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Аргументи відповідача про те, що позивачка не має право на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з не досягненням шестидесятирічного віку, суд не бере до уваги, оскільки Закон № 3723-ХІІ не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку.

Що стосується не відповідності заяви ОСОБА_1 . Порядку №22-1 та розгляд її відповідно до Закону України "Про звернення громадян", то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (надалі - Порядок №22-1), особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї, з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Згідно з п. 1.7 Порядку, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до п. 4.1. Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно з п. 4.2. Порядку, при прийнятті документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до п. 4.3. Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, підставою для повідомлення про відмову у призначенні пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання.

Згідно з матеріалами справи, позивачем подавались заяви від 14.02.2022 та 16.09.2022, у яких вона просить визначити її право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» і додає відповідні документи.

Зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір позивачки, та більш того, до заяви позивачем було долучено документи, які подаються саме при призначенні пенсії, довідки про складовi заробiтної плати для призначення пенсiї державного службовця.

Не розглядаючи заяви позивачки по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивачки.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про допущення бездіяльності відповідачем щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 16.09.2022 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) з 16.09.2022 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 60 % суми заробітної плати, зазначеної у довідках Миколаївської обласної державної адміністрації від 12.09.2022 № 2809/10.10-05-79/4-22 та № 2810/10.10-05-79/4-22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02.02.2023.

Суддя Н.О. Бульба