Справа № 761/20957/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування виконавчого провадження та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління патрульної поліції у м. Києві в якому просив:

- скасувати постанову, якою було відкрите виконавче провадження № 65215642, про стягнення з позивача на користь держави штрафу у розмірі 850,00 грн., мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн., про стягнення виконавчого збору у розмірі 85,00 грн., про арешт коштів боржника;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюка Романа Анатолійовича - зняти арешт з коштів позивача;

- визнати дії Управління патрульної поліції у м. Києві, спрямовані на передчасне застосування адміністративного стягнення із залученням Державної виконавчої служби та її повноважень - протиправними, та такими, що не відповідають частині 1 статті 287, частини 2 статті 299, частини 1 статті 307, частини 1 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- стягнути на користь позивача відшкодування моральної шкоди у вигляді грошової суми у розмірі 1 335,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління патрульної поліції у м. Києві щодо направлення 20.04.2021 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3624527 від 30.01.2021 з метою примусового виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Києві на користь позивача майнову шкоду у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Зобов`язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сформувати та подати подання до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету про повернення позивачу безпідставно стягнуті грошові кошти у сумі 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Управління патрульної поліції в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку жодним чином не впливає на звернення (направлення) постанови до виконання. Апелянт зазначив, що УПП діяли на підставі та в межах чинного законодавства щодо звернення (направлення) постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху до виконання, а тому відсутні будь-які протиправні УПП щодо звернення постанови до виконання. Також апелянт вважає, що суд помилково прийшов до висновку щодо стягнення саме з УПП на користь позивача майнової школи. На думку апелянта належним відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції у м.Києві, а не УПП.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.04.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюком Р.А. було винесено декілька постанов:

- про відкриття виконавчого провадження ВП №65215641 з примусового виконання постанови №3624527, виданої 03.01.2021 Управлінням патрульної поліції у м. Києві про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 850,00 грн.

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №65215641;

- про стягнення виконавчого збору ВП №65215641;

- про арешт коштів боржника ВП №65215641.

В подальшому в межах виконавчого провадження ВП №65215641 з позивача було стягнуто грошові кошти у сумі 1 335,00 грн., що підтверджується розпорядженням №65215641 від 03.11.2021, платіжною вимогою №65215641 від 12.10.2021.

03.11.2021 державним виконавцем на підставі пункту 9 частини 1 статті 37, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №65215641, якою закінчено виконавче провадження та припинено чинність арешту боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Позивач вважаючи, що відповідачем грубо порушеного його права та охоронювані законом інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що станом на час пред`явлення виконавчого документу до виконання - постанови №3624527 від 03.01.2021 Управлінням патрульної поліції у м. Києві порушено вимоги статті 307 КУпАП, адже направлено останню до примусового виконання після відкриття судом провадження про визнання протиправною та скасування останньої. З огляду на вказані обставини суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії Управління патрульної поліції у м. Києві щодо направлення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3624527 від 30.01.2021 з метою примусового виконання 20.04.2021 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Також суд дійшов висновку, що внаслідок пред`явлення УПП до виконання виконавчого документу, який, у свою чергу, станом на час його пред`явлення не вступив в законну силу та перебував на етапі судового оскарження та зважаючи на те, що такий виконавчий документ (постанова від 03.01.2021, серії ЕАН №3624527) в подальшому скасований в межах адміністративної справи № 761/2925/21, позивачу завдано майнову шкоду у розмірі суми штрафу, яка була стягнута в примусовому порядку виконання такого виконавчого документу.

Також з метою забезпечення належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку за доцільне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сформувати та подати подання до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету про повернення позивачу безпідставно стягнуті грошові кошти у сумі 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн 00 коп. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку доводи апеляційної скарги стосуються лише задоволених позовних вимог спрямованих до УПП.

Щодо визнання протиправними дії Управління патрульної поліції у м. Києві щодо направлення 20.04.2021 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3624527 від 30.01.2021 з метою примусового виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості та порядок направлення постанов про адміністративні правопорушення про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на примусове виконання передбачені нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

Так, стаття 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

У відповідності до частини другої статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При цьому, частиною першою статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Тобто, обов`язок по добровільній сплаті штрафу у позивача виникає через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, з огляду на оскарження позивачем штрафу.

У той же час, у разі скасування оскаржуваного штрафу судом та набрання судовим рішенням законної сили - підстави для такої сплати будуть відсутні взагалі.

Статтею 300-1 КУпАП визначено порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якою закріплено, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

При цьому, згідно частини третьої статті 300-1 КУпАП у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не можуть бути направлені на примусове виконання до завершення процедури оскарження та до отримання результатів за такою процедурою оскарження.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 826/15117/17.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону № 1404-VIII, за приписами пунктів 6, 7 частини першої якої у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) та строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Крім того, за приписами статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відтак, у разі оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що постанова №3624527, видана 03.01.2021 Управлінням патрульної поліції у м. Києві про стягнення з позивача штрафу у розмірі 850,00 грн. було оскаржена останнім в судовому порядку в межах адміністративної справи № 761/2925/21.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Шевченківського районного суду м. Києві від 01.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 761/2925/21 та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 06 квітня 2021 року о 09 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-а, зал 614.

Тобто, станом на час пред`явлення виконавчого документу до виконання та відкриття державним виконавцем виконавчого провадження 21.04.2021 виконавчий документ (постанова №3624527) був оскаржений в судовому порядку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що направляючи постанову №3624527 від 03.01.2021 на примусове виконання УПП у місті Києві знало або повинно було дізнатися про оскарження постанови в судовому порядку в межах адміністративної справи № 761/2925/21

Враховуючи те, що станом на час пред`явлення постанови №3624527 від 03.01.2021 до виконання (20.04.2021) УПП у місті Києві було обізнано про оскарження останньої в судовому порядку в межах адміністративної справи № 761/2925/21, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправними дії Управління патрульної поліції у м. Києві щодо направлення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3624527 від 30.01.2021 з метою примусового виконання 20.04.2021 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Доводи зазначені апелянтом у апеляційній скарзі про те, що оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку жодним чином не впливає на звернення (направлення) постанови до виконання, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наведені вище висновки.

Щодо наявності підстав для стягнення з Управління патрульної поліції у м. Києві на користь позивача майнової шкоди у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 16.12.2021 в адміністративної справи №761/2925/21 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.01.2021, серії ЕАН №3624527, складену інспектором патрульної поліції, лейтенантом поліції роти 2 батальйону 4 Управління патрульної служби в м. Києві Рибалкою Олександром Олександровичем у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті122 КУпАП, та закрито провадження у справі.

Вказані обставини свідчать проте, що всі виконавчі дії вчинені державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №65215641 здійснені на підставі виконавчого документа, який в подальшому скасовано в судовому порядку, а грошові кошти у сумі 1 335,00 грн. стягнуті з позивача безпідставно, без належних на те правових підстав.

Згідно частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно чч 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що внаслідок пред`явлення УПП у м.Києві до виконання виконавчого документу, який, станом на час його пред`явлення не вступив в законну силу та перебував на етапі судового оскарження та в подальшому був скасований в межах адміністративної справи № 761/2925/21, позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі суми штрафу, яка була стягнута в примусовому порядку такого виконання виконавчого документу.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з Управління патрульної поліції у м. Києві майнової шкоди у розмірі 850,00 грн.

Доводи апелянта про те, що належним відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції у м.Києві, а не УПП у м.Києві, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

В даному випадку постанова №3624527 від 03.01.2021 видана Управлінням патрульної поліції у м. Києві.

Саме УПП у м.Києві було вчинено протиправні дії щодо направлення постанови серія ЕАН №3624527 від 30.01.2021 з метою примусового виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У виконавчому провадженні №65215621 стягувачем зазначено УПП у м.Києві.

З огляду на викладене у сукупності колегія суддів вважає, що належним відповідачем у даній справі є саме УПП у м.Києві.

В іншій частині відмовлених та задоволених позовних вимог апеляційна скарга не містить жодних обгрунтувань або доводів незгоди, а тому апеляційний суд не перевіряє застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у цій частині судового рішення.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких