Справа № 365/566/22
Суддя: Кучерява Л. М.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/566/22
Номер провадження: 2-а/365/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кучерявої Л.М.,

при секретарі судового засідання Хрущ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, з особливостями, визначених законом для окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2022 року (за поштовим штемпелем) позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Коблікова І.Ю., звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вище вказаним позовом, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6198619 від 21.11.2022, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення за фактом притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.11.2022 о 14 год. 43 хв. на 5-му кілометрі дороги Р03 в с. Проліски Бориспільського району Київської області начальник відділення Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Серветник Д.О. (далі поліцейський), який діяв від імені Департаменту патрульної поліції, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення прийняв оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6198619 від 21.11.2022. Відповідно до вказаної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Зі змісту п. 5 оскаржуваної постанови, суть і обставини правопорушення полягають в тому, що 21.11.2022 позивач здійснював перевезення небезпечного вантажу ООН 1203 з порушенням спеціальних правил, а саме не мав при собі транспортного документа та страхового полісу від негативних наслідків, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: у відповідача були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу, яким керував позивач та для перевірки документів позивача; незаконність превентивних заходів (зупинення Т/З і перевірка документів позивача) має наслідком очевидну незаконність подальших дій відповідача та недопустимість відомостей, які покладені в основу притягнення позивача до відповідальності. Вважає, що на нього не може бути покладена відповідальність за невчинення дій, які мала б вчинити юридична особа, у власності якої перебуває Т/З.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08.12.2022 відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, з особливостями, визначених законом для окремих категорій термінових адміністративних справ.

28 грудня 2022 року (за поштовим штемпелем) представник відповідача Р. Милова направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову повністю, розглянути справу без її участі. У відзиві зазначила наступне. На відеозаписі з бодікамери № 475257 зафіксовано як позивач особисто керує транспортним засобом, йому повідомлено причину зупинки, особу поліцейського, роз`яснено права та надано можливість скористатися своїми правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачена за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів з порушенням певних нормативно-правових актів.

Відповідно до пп. 2 п. 9 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом № 656 Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 (далі Правила перевезення), при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці має бути, крім перелічених у ПДР документів, зокрема копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до пп. 3 п. 9 Правил перевезення, у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці має бути додатково транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ, який має містити інформацію відповідно до п. 5.5.3.7.1 ДОПНВ, зокрема номер ООН, перед яким проставляються літери «UN», інформація про небезпечний вантаж, що вказує інформацію по кожній небезпечній речовині, матеріалу або виробу, що пред`являється до перевезення, клас небезпеки, кількість вантажу, найменування та адреса відправника, найменування та адреса отримувача.

Позивачем до позовної заяви додано копії документів, які він мав при собі на момент зупинки поліцейськими Подорожній лист № 000231823, Накладна № 5 від 21.11.2022, які не містять необхідну інформацію, та не є транспортним документом, який необхідний при перевезені небезпечних вантажів.

24 січня 2023 року представник позивача адвокат Павлюк О.М., подав до суду додаткові пояснення, які за змістом є аналогічними поясненням, викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що в оскаржуваній постанові відповідач посилається на порушення позивачем п. 22.5 ПДР України не конкретизуючи, який саме підпункт вказаної норми порушено. Просив подальший розгляд справи проводити без участі сторони позивача.

У судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання, у своїх заявах просили проводити розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.11.2022 на 5-му кілометрі дороги Р03 в с. Проліски Бориспільського району Київської області Іващенка М.В. було зупинено працівниками поліції та о 14 год. 43 хв. того ж дня начальником відділення Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Серветником Д.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6198619.

У вказаній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 на транспортному засобі, д.н.з НОМЕР_1 , який належить СП ТОВ «Нива Переяславщини», 21.11.2022 о 14 год. 29 хв. (с. Проліски, дорога Р03 північно-східний обгін м. Києва, 5 км) здійснював перевезення небезпечного вантажу ООН 1203 з порушення спеціальних правил, а саме не мав при собі транспортного документа та страхового полісу від негативних наслідків, чим порушив п. 22.5 ПДР України порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на нього накладено штраф у розмірі 510,00 грн. У п. 7 постанови зазначено, що до постанови додається відео № 475257. Пункт 8 постанови містить підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, про те, що їй роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП (а.с. 7).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, спеціалізований вантажний паливозаправник-С, д.н.з НОМЕР_1 , належить на праві власності СП ТОВ «Нива Переяславщини» (а.с. 8-9).

До позовної заяви додано копію накладної № 5 від 21.11.2022, в якій зазначено: відпущено «бензовоз № 5449НВ», одержано «Вишеньки, вул. Садова, 64, буд. 38»; через « ОСОБА_1 », дизпаливо 1273 л (а.с. 10).

Із копії подорожнього листа № 000231823 вантажного автомобіля від 21.11.2022 вбачається, що автомобілем МАЗ № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 21.11.2022 здійснювалось перевезення дизпалива об`ємом 1273 л за маршрутом с. Вознесенськ с. Вишеньки (а.с. 11-12).

До відзиву додано DVD-диск, на якому міститься відеозапис події, що відбулась 21.11.2022. На відеозаписі зафіксовано зупинку транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , процедуру перевірки документів, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у зв`язку з відсутністю у водія ОСОБА_1 транспортного документа на небезпечний вантаж та страхового полісу від негативних наслідків (а.с. 30).

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, а також вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Диспозиція ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, норма ч. 1 ст. 132-1 КУпАП не містить застережень щодо існування спеціального суб`єкта відповідальності.

Норма ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства, що регулює правовідносини у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

У п. 22.5 ПДР України зазначено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється відповідно до Директиви 2008/68/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 24 вересня 2008 р. про внутрішні перевезення небезпечних вантажів, Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів та нормативно-правових актів України у зазначеній сфері.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин.

Суб`єктом перевезення небезпечних вантажів може бути підприємство, установа, організація або фізична особа, які відправляють, перевозять або одержують небезпечні вантажі (відправники, перевізники та одержувачі).

Перевізник небезпечного вантажу - юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка здійснює перевезення небезпечного вантажу - діяльність, пов`язану з переміщенням небезпечних вантажів від місця їх виготовлення чи зберігання до місця призначення з підготовкою вантажу, тари, транспортних засобів та екіпажу, прийманням вантажу, здійсненням вантажних операцій та короткостроковим зберіганням вантажів на всіх етапах переміщення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» перевізник небезпечних вантажів зобов`язаний, зокрема : приймати небезпечні вантажі до перевезення, якщо вантаж і документи на нього відповідають встановленим вимогам ; надавати в установленому порядку необхідну інформацію про перевезення небезпечних вантажів іншим суб`єктам перевезення та органам, зазначеним у статтях 10, 15 і 16 цього Закону, в разі дорожнього перевезення - органам Національної поліції; здійснювати в установленому порядку обов`язкове страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення таких вантажів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у випадку порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

Відповідно до пп. 2 п. 9 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом № 656 Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 (далі Правила перевезення), при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці має бути, крім перелічених у ПДР документів, зокрема копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.

Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 733 від 01.06.2022 «Про затвердження Порядку і правил проведення обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів» суб`єктами страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів є страхувальники, страховики та треті особи, яким заподіяна шкода під час перевезення небезпечних вантажів.

Страхувальниками є суб`єкти перевезення небезпечних вантажів, а саме: відправник небезпечного вантажу, перевізник небезпечного вантажу та одержувач небезпечного вантажу.

Страхувальником може виступати особа, що виконує експедиторські функції в разі згоди на це перевізника.

В силу положень пп. 3 п. 9 Правил перевезення у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці додатково має бути транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ.

Такий транспортний документ має містити інформацію відповідно до п. 5.5.3.7.1 ДОПНВ, зокрема номер ООН, перед яким проставляються літери «UN», інформація про небезпечний вантаж, що вказує інформацію по кожній небезпечній речовині, матеріалу або виробу, що пред`являється до перевезення, клас небезпеки, кількість вантажу, найменування та адреса відправника, найменування та адреса отримувача.

Відповідно до компетенції Національної поліції у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів належить, зокрема, здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, додержанням законодавства у зазначеній сфері.

В ході розгляду справи судом встановлено, що у водія ОСОБА_2 , який здійснював внутрішнє перевезення небезпечного вантажу дизельного палива, на момент зупинки та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6198619 від 21.11.2022, була відсутня копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів. Наявні у водія ОСОБА_1 документи Накладна № 5 від 21.11.2022 та Подорожній лист № 000231823 від 21.11.2022, не містять необхідної інформації та не є транспортним документом, який необхідний при перевезені небезпечних вантажів.

Посилання позивача на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу та перевірки документів позивача, які були допущені в ході розгляду поліцейським справи про адміністравтине правпорушення та винесення оспорюваної постанови, що на думку позивача мають наслідком незаконність подальших дій відповідача та недопустимість відомостей, які покладені в основу притягнення позивача до відповідальності, є необґрунтованими. В залежності від характеру процедурних порушень, вони можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, що виразилось у здійсненні перевезення небезпечного вантажу з порушенням спеціальних правил, а отже відсутні підстави для задоволення позову.

За подання адміністративного позову позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 496,20 грн (а.с. 6).

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати позивача зі сплати судового збору належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява