Справа № 320/11848/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 лютого 2023 року м. Київ № 320/11848/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області при проведенні перерахунку з 01.04.2019 р. пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 19.05.2021 № 3-173-234/22 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 340/4141/20 щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 70% розміру грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 19.05.2021№3-173-234/22 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 340/4141/20 з урахуванням 90 % розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Київській область компенсувати мені різницю між перерахованою, таким чином, пенсією та вже фактично проведеними виплатами на дату набрання чинності цього рішенням.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 позовну заяву було залишено без руху.

У строк визначений судом позивач подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Вказана заява обґрунтована тим, що 19.01.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області він отримав відповідь на своє звернення з якого вбачається, що відповідач провів перерахунок поточних витрат пенсії та заборгованості із розрахунку 70% від суми грошового забезпечення, використавши довідку Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 06.04.2018р. № 21/3/2 - 132м/123, при цьому не прийнявши до уваги зміст поданої довідки управління Служби безпеки України в Тернопільській обл. від 19.05.2021 №3- 173- 234/22. Таким чином посадові особи ГУ ПФУ в Київській області свідомо проігнорували: Закон України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Постанови КМ України № 704 від 30.08 2017 р. та № 103 від 21.02.2018 р. та Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року № 320/8597/21.

Позивач наголосив, що 04.02.2022 він отримав перераховану на підставі зазначеного рішення суду пенсію у розмірі 70% від визначеної у довідці УСБУ в Тернопільській області суми грошового забезпечення, отже, про порушене право щодо не здійснення перерахунку пенсії він дізнався 04 лютого 2022 року, з моменту отримання перерахованої пенсії.

Щодо підстав пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для звернення до Київського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав у зв`язку з тим, що в Україні з 24 лютого 2022 року було запроваджено воєнний стан, через активні бойові дії та тимчасову окупацію м. Бучі Київської області він вимушений був, 09.03.2022 р., виїхати в безпечний регіон - міста Тернополя. Викладене підтверджується довідкою від 29.03.2022р. № 6117- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради. Перебування в іншому регіоні унеможливило підтримання зв`язку та обмін інформацією із Київським окружним адміністративним судом.

Розглянувши надані документи позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Як зазначив суд в ухвалі від 26.12.2022 предметом позову є вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області при проведенні перерахунку з 01.04.2019 р. пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 19.05.2021 № 3-173-234/22 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 340/4141/20 щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 70% розміру грошового забезпечення.

Разом з тим, у позові позивач зазначив, що 19.01.2022 від ГУ ПФУ у Київській області він отримав відповідь на своє звернення. Зазначив, що поданий відповідачем розрахунок свідчить, що ГУ ПФУ в Київській області, провело перерахунок поточних виплат пенсії та заборгованості із розрахунку 70% від суми грошового забезпечення, використавши довідку Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 06.04.2018р. № 21/3/2 - 132м/123, при цьому не прийнявши до уваги зміст поданої довідки управління Служби безпеки України в Тернопільській обл. від 19.05.2021 №3-173- 234/22. Таким чином посадові особи ГУ ПФУ в Київській області свідомо проігнорували: Закон України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Постанови КМ України № 704 від 30.08 2017 р. та № 103 від 21.02.2018 р. та Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року № 320/8597/21.

Додатково позивач зазначив, що 04 лютого 2022 року він отримав перераховану, ГУ ПФУ в Київській області на підставі зазначеного рішення суду, пенсію у розмірі 70% від визначеної у довідці УСБУ в Тернопільській області суми мого грошового забезпечення. Таким чином в діях посадових осіб ГУ ПФУ в Київській обл. наявні ознаки протиправних дій, передбачених статтею 382 « Невиконання судового рішення » Кримінального кодексу України.

Отже, за висновком суду, позивач дізнався про порушене право щодо не здійснення йому перерахунку пенсії 04 лютого 2022 року, з моменту отримання перерахованої пенсії.

Разом з тим, з даним позовом до суду позивач звернувся 03.12.2022, що підтверджується відомостями штампу вхідної кореспонденції, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до відомостей довідки від 29.03.2022 № 6117- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрованим місцем проживання якого є: АДРЕСА_1 фактично перебуває/проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо доводів позивача про пропуск строку звернення до суду у зв`язку із введенням в Україні режиму воєнного стану суд зазначає наступне.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Суд зауважує, що саме лише посилання позивача на введення на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку для подання позову без надання доказів того, яким чином введення воєнного стану впливає на можливість вчинення процесуальних дій стороною позивача.

Частини перша та друга статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою та другою цього ж Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, навіть в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена.

Таким чином, доводи позивача стосовно того, що вимушене переміщення його (переселення) до міста Тернополя зумовило неможливість комунікації із Київським окружним адміністративним судом не приймаються до уваги як поважні обставини пропуску строку звернення до суду, оскільки суд здійснював та здійснює свою роботу в штатному режимі та приймав і продовжує приймати кореспонденцію (позови, клопотання тощо) в умовах військового стану за допомогою підсистеми «Електронний Суд», електронної пошти та отриманих пересиланням відділення ПАТ Укрпошта. Отже, незалежно від того де перебуває особа, яка бажає звернутись до суду за захистом свого права вона може це зробити засобами електронного зв`язку, за допомогою підсистеми «Електронний Суд» та шляхом надіслання позовної заяви по пошті. Крім того, суд звертає увагу, що територія м. Тернопіль не перебувала в окупації або в межах активних бойових дій.

Згідно із приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд звертає увагу, що з даного приводу Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі № 640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.2022 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі № 520/8674/2020 та у справі № 440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Враховуючи, що позивач не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск процесуального строку звернення до суду та не надає суду документальних доказів на обґрунтування такої позиції, суд вважає, що наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не свідчать про наявність поважних причин пропуску процесуального строку та підстав для його поновлення.

Зміст позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, однак неналежне оформлення позивачем позовної заяви у строки визначені Кодексом адміністративного судочинства України та в подальшому повернення позовних заяв позивача не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з поважних причин. При цьому. Позивач не позбавлений був права на оскарження вказаних ухвал, у випадку не згоди з ними.

Крім того, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого та оформлення належним чином позовної заяви залежить саме від позивача.

Суд зазначає, що позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Слід зазначити, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Legesvigilantibusnondormientibussubveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що викладені позивачем в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду обставини не є поважними.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Будь-яких інших належним та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява позивача про поновлення пропущеного строку не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Пунктом 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню позивачу.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панова Г. В.