Справа № 280/6997/22
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 лютого 2023 року Справа № 280/6997/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А)

про: визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

13.12.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи на пільгових умовах з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», та зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.11.2022;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Петровим Г.М., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1107277 від 12.12.2022.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у неї наявний необхідний стаж для призначення пенсії за віком згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, у період з 01.06.2006 по 31.03.2022 позивач працювала в Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат» на посаді молодшої медичної сестри, яка, у свою чергу, відноситься до Списку № 2. Також у період з 19.10.1993 по 13.12.1993 позивач працювала на посаді швачки-моториста. Однак, за позицією відповідача, не підлягає врахуванню у пільговий стаж період роботи позивача, зокрема, з 01.06.2006 по 01.01.2009 та з 02.01.2013 по 31.03.2022, оскільки довідка від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів має недоліки в оформленні. Крім того, наказами про проведення атестації робочих місць від 27.11.2003 № 108 та від 25.11.2008 № 61-к проведено атестацію посади молодшої медичної (сестри) палатної на робочих місцях блок 1, блок 2 та корпус 7, а наказом про проведення атестації робочих місць від 25.11.2013 № 258 на робочому місці № 8. При цьому, в трудовій книжці позивача та в пільговій довідці інформація щодо робочого місця відсутня. Водночас, в типовій формі № П-2 наявна інформація щодо робочого місця позивача з 01.06.2006 по 25.10.2011 в блоці 2. Крім того, у вказаних документах мають місце розбіжності щодо посади. З даного приводу позивач зазначила, що трудова книжка та надані позивачем довідки і накази містять всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та розпорядчі акти, на підставі яких позивач була прийнята на роботу.

Стосовно періоду роботи позивача на посаді швачки-моториста з 19.10.1993 по 31.12.1993, який відповідач не зарахував до її страхового стажу, відповідач зауважив, що в трудовій книжці в частині зазначеного періоду має місце виправлення номеру наказу про звільнення з роботи. Така позиція відповідача, на думку позивача, є хибною, оскільки недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення. При цьому, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

03.01.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 373 від 03.01.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки наданими позивачем документами не підтверджено його права на зниження пенсійного віку. Зокрема, період роботи позивача з 19.10.1993 по 31.12.1993 на посаді швачки-моториста не врахований до її страхового стажу, оскільки у трудовій книжці позивача має місце виправлення наказу про звільнення з роботи. Крім того, періоди пільгової роботи позивача з 02.01.2013 по 13.03.2022 не враховані відповідачем до відповідного стажу позивача, оскільки довідка від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів не містить штампу підприємства. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, відповідач вважає, що рішення від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є правомірним, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 12.07.2002.

07.11.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV) (а.с.18-19).

За правилами екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи були передані на розгляд відповідачу.

Рішенням від 10.11.2022 № 76 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.28-29). Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії відповідач зазначив таке:

1) в ході розгляду документів до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 19.10.1993 по 31.12.1993, оскільки трудову книжку заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме має місце виправлення в номері наказу про звільнення позивача з роботи;

2) до пільгового стажу не враховано період пільгової роботи позивача з 02.01.2013 по 31.03.2022, оскільки довідка від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не відповідає п. 20 Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а саме: не містить штампу підприємства; в довідці зазначено підрозділ (24-г), що не передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі Постанова КМУ від 24.06.2016 № 461); в підставі для видачі довідки зазначено тільки накази про проведення атестації робочих місць (а.с.28).

Одночасно у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 10.11.2022 № 76 відповідач зазначив, що:

наказами про проведення атестації робочих місць від 27.11.2003 № 108 та від 25.11.2008 № 61-к проведено атестацію посади молодшої медичної сестри палатної на робочих місцях блок 1, блок 2 та корпус 7, а наказом про проведення атестації робочих місць від 25.11.2013 № 258 на робочому місці № 8. При цьому, в трудовій книжці позивача та в пільговій довідці інформація щодо робочого місця позивача відсутня. Водночас, у типовій формі № П-2 наявна інформація щодо робочого місця позивача з 01.06.2006 по 25.10.2011 в блоці 2;

в трудовій книжці, в пільговій довідці, в типовій формі № П-2 та в довідці від 31.10.2022 № 25 мають місце розбіжності щодо посади особи з 01.06.2006 по 01.01.2009 (а.с.29).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно п. 2. ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

За відсутності стажу роботи, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV: жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, судом встановлено, що позивач 07.11.2022 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, яка за правилами екстериторіальності була передана на розгляд відповідачу. Однак, рішенням від 10.11.2022 № 76 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, оскільки відомості трудової книжки в частині періоду роботи позивача з 19.10.1993 по 31.12.1993 мають недоліки у розумінні Інструкції, а саме наявне виправлення в номері наказу про звільнення позивача з роботи.

Також до пільгового стажу позивача відповідач не врахував період роботи з 02.01.2013 по 31.03.2022, оскільки довідка від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не відповідає п. 20 Додатку № 5 Порядку, оскільки не містить штампу підприємства. В довідці зазначено підрозділ (24-г), що не передбачено Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461. Крім того, в підставі для видачі довідки зазначено тільки накази про проведення атестації робочих місць (а.с.28).

Крім того, відповідачем у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 10.11.2022 № 76 було зазначено, що наказами про проведення атестації робочих місць від 27.11.2003 № 108 та від 25.11.2008 № 61-к проведено атестацію посади молодшої медичної сестри палатної на робочих місцях блок 1, блок 2 та корпус 7, а наказом про проведення атестації робочих місць від 25.11.2013 № 258 на робочому місці № 8. При цьому, в трудовій книжці позивача та в пільговій довідці інформація щодо робочого місця позивача відсутня. Водночас, у типовій формі № П-2 наявна інформація щодо робочого місця позивача з 01.06.2006 по 25.10.2011 в блоці 2. Окремо відповідач зауважив, що в трудовій книжці, в пільговій довідці, в типовій формі № П-2 та в довідці від 31.10.2022 № 25 мають місце розбіжності щодо посади особи з 01.06.2006 по 01.01.2009 (а.с.29).

У контексті оцінки спірних правовідносин, зокрема в частині періоду роботи позивача з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», який він просить зарахувати до пільгового стажу з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 2, суд виходить із того, що відповідно до п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Слід зазначити, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі Постанова КМУ від 16.01.2003 № 36), яка була чинною до 03.08.2016 право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 мають працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах (відділеннях), будинках дитини, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині (позиція 24 Розділу XXIV «ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я ТА СОЦІАЛЬНА ДОПОМОГА»).

24.06.2016 Кабінет Міністрів України своєю Постановою № 461 затвердив Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та, відповідно, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461 було визнано такою, що втратила чинність, зокрема, Постанову КМУ від 16.01.2003 № 36.

03.08.2016 Постанова КМУ від 24.06.2016 № 461 набрала чинності.

Згідно з положеннями Постанови КМУ від 24.06.2016 № 461 до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах належить професія молодших спеціалістів з медичною освітою, молодших медичних сестер, молодших медичних сестер з догляду за хворими та сестер-господинь (п. 24в підрозділу «Працівники, які безпосередньо обслуговують хворих» Розділу XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога»).

Суд зазначає, що відповідно до довідки від 31.10.2022 № 25, виданої Директором Комунальної установи «Оскільський психоневрологічний інтернат», позивач дійсно працює в Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», з 01.06.2006 по теперішній час (а.с.11).

Поряд із цим, як вбачається з Довідки від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач дійсно працювала повний робочий день з 01.06.2006 по 31.03.2022 та безпосередньо виконувала роботу з обслуговування і догляду за особами з інвалідністю та особами похилого віку за посадою «молодша медична сестра (санітарка палатна)», передбаченою Списком № 2 (а.с.12). В розділі Довідки від 31.10.2022 № 26 «підстава для видачі» зазначено, що атестація по даній спеціальності проводилась (Наказ від 27.11.2003 № 108, Наказ від 25.11.2008 № 61-к, Наказ від 25.11.2013 № 258, Наказ від 23.11.2018 № 116.

Окремо у Довідці від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що на підставі рішення Харківської обласної ради VIII сесії VII скликання від 08.12.2016 № 343-VII Комунальну установу Червонооскільський психоневрологічний інтернат перейменовано на Комунальну установу Оскільський психоневрологічний інтернат (а.с.12).

Суд також безпосередньо дослідив наявні у матеріалах справи копії наказів Червонооскільського психоневрологічного інтернату від 27.11.2003 № 108 «Про затвердження результатів атестації робочих місць в Червонооскільському психоневрологічному інтернаті згідно з протоколом атестаційної комісії» (а.с.20), від 25.11.2008 № 61-к «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» (а.с.19), від 25.11.2013 № 258 (а.с.14-15), від 23.11.2018 № 116 «Про затвердження результатів чергової атестації робочих місць за умовами праці», на підставі яких у подальшому позивачу була видана Довідка від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказані документи у своїй сукупності засвідчують, що посада молодшої медичної сестри (санітарки палатної), на якій позивач працювала в Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», починаючи з 01.06.2006, належить до переліку посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Стосовно доводів відповідача про те, що довідка від 31.10.2022 № 26 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не відповідає п. 20 Додатку № 5 Порядку (відсутній штамп підприємства; в довідці зазначено підрозділ (24-г), що не передбачено Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461; в підставі для видачі довідки зазначено тільки накази про проведення атестації робочих місць), а також про те, що накази про проведення атестації робочих місць не охоплюють робоче місце, на якому працювала позивач, та про те, що в трудовій книжці, в пільговій довідці, в типовій формі № П-2 та в довідці від 31.10.2022 № 25 мають місце розбіжності щодо посади особи, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві.

При цьому, неналежний порядок ведення та заповнення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Відповідний правозастосовний підхід узгоджується з позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17 ( позов ОСОБА_1 до Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72366973).

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладені обставини, приймаючи до уваги те, що зазначені відповідачем неточності не спотворюють фактичні дані та не перешкоджають встановити наявність пільгового страхового стажу у позивача, суд доходить висновку, що матеріали справи містять належні та достатні докази, що підтверджують наявність у позивача права на зарахування до його пільгового стажу періоду пільгової роботи з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат». Належних та достатніх доказів зворотнього відповідачем не надано.

Аналізуючи наявність правових підстав для зарахування до загального страхового стажу позивача періоду його роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993, який відповідач ставить під сумнів через існування виправлення в номері наказу про звільнення з роботи, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд зазначає, що наявні в трудовій книжці недоліки свідчать лише про неналежне заповнення трудової книжки роботодавцем та жодним чином не впливають на факт перебування позивача із вказаним підприємством у трудових відносинах.

Таким чином, допущені роботодавцями помилки в належному оформленні записів у трудовій книжці, не можуть слугувати підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а відтак, не повинно впливати на особисті права такого робітника.

У постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 (провадження № К/9901/110/17) Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Так, суд встановив, що у період з 19.10.1993 по 31.12.1993 позивач працювала у Виробничо-комерційній фірмі «Континент» на посаді швачки-мотористки, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача (запис № 9 запис № 10).

Отже, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи правозастосовну практику у відповідній сфері правовідносин, суд вважає, що відповідач повинен був зарахувати до загального страхового стажу позивача період його роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993 у Виробничо-комерційній фірмі «Континент», однак протиправно відмовив позивачу у вчиненні відповідних дій. Належних та достатніх доказів зворотнього відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, у відповідній частині позов слід задовольнити.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи на пільгових умовах з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», та зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки рішенню відповідача від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи на пільгових умовах з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», та зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV з дати звернення позивача до відповідача з відповідною заявою, а саме з 07.11.2022. Таким чином, в цій частині позов, на переконання суду, також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність рішення відповідача від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, а також вмотивовано, що до пільгового стажу позивача слід зарахувати період роботи на пільгових умовах з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», а також зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993, у зв`язку із чим призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV з 07.11.2022

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду належних та достатніх доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 01.12.2022 № (а.с.38) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А) про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.11.2022 № 76 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на пільгових умовах з 01.06.2006 по 31.03.2022 у Комунальній установі «Оскільський психоневрологічний інтернат», який є правонаступником Комунальної установи «Червонооскільський психоневрологічний інтернат», та зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 19.10.1993 по 13.12.1993, у зв`язку із чим призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.11.2022.

Судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 06 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Прудивус