Справа № ЗПП/320/10/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

25 січня 2023 року м. Київ Справа № ЗПП/320/10/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.01.2023 про анулювання ліцензій:

- № 2200011 на право роздрібної торгівлі пальним за місцем торгівлі: Україна, Донецька область, м. Покровськ, вул. Добропільська, буд. 1А, Р. ПМС-135; термін дії: з 23.09.2022 до 23.09.2027;

- № 2200585 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за місцем торгівлі: Україна, Донецька область, м. Покровськ, вул. Добропільська, буд. 1 А, Р. ПМС-135, АЗС з магазином; термін дії: 06.09.2022 - 06.09.2023;

- № 2100002 на право роздрібної торгівлі пальним за місцем торгівлі: Україна, Донецька область, Покровський район,с. Рівне, вул. Шопена, АЗС з магазином; термін дії: 25.01.2021 - 25.01.2026;

- № 2100001 на право роздрібної торгівлі пальним за місцем торгівлі: Україна, Донецька область, м. Селидове, вул. Московська, буд. 51, АЗС з магазином; термін дії: 25.01.2021 - 25.01.2026;

- № 2200616 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за місцем торгівлі: Україна, Донецька область, м. Краматорськ, смт. Ясногірка, вул. Баженова 2-А, АЗС; термін дії: 06.10.2022 - 06.10.2023.

В обґрунтування наведеної вище заяви заявник стверджує, що не погоджується із наведеним вище розпорядженням Головного управління ДПС у Донецькій області та має намір оскаржити його в судовому порядку шляхом подання відповідного адміністративного позову, у зв`язку з чим застосування судом заходу забезпечення позову у вигляді зупинення дії індивідуального акта є цілком співмірним із позовними вимогами.

Заявник звертає увагу на те, що анулювання відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та тютюновими виробами призводить до зупинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД", що тягне за собою простій обладнання, яке потребує постійного обслуговування, втрату прибутку і неможливість виплати зарплати працівникам. Настання для підприємства негативних наслідків заявник також пояснює неможливістю здійснення господарської діяльності через зупинення реєстрації податкових накладних, покладенням додаткового обов`язку на підприємство щодо подання документів, імовірним розірванням ділових відносин з контрагентами та погіршенням власної ділової репутації.

Заявник також наголошує, що без діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" не може забезпечити виконання зобов`язань щодо реалізації пального на наведених вище об`єктах торгівлі, у тому числі для потреб Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів та їх структурних підрозділів у період воєнного стану, введеного зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Крім того, заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" належить до підприємств - виконавців мобілізаційних завдань, а відтак заборона здійснення роздрібної торгівлі пальним внаслідок анулювання ліцензій призведе до невиконання покладених на підприємство зобов`язань в умовах правового режиму воєнного стану.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Цією ж статтею передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує така небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка у разі невжиття судом заходів забезпечення позову в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводять до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

При цьому заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.09.2018 в адміністративній справі № 290/844/17.

Суд також враховує, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими, репутаційними, службовими та професійними наслідками.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, 25.04.2019 у справі № 826/10936/18 та 30.09.2020 у справі № 640/1305/20.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, оскільки вживається судом з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних рішень, дій та бездіяльності з боку відповідача, щоб забезпечити в подальшому реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність представником позивача існування передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, заявник не довів суду існування обставин, які без вжиття судом відповідних заходів вказували б на неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача або необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення в майбутньому.

Заявником також не надано суду належних та достатніх доказів в обґрунтування очевидної протиправності оскаржуваного рішення.

У свою чергу сама лише незгода заявника із рішенням суб`єкта владних повноважень та заявлений ним намір звернутися до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Підтвердження факту вчинення таких порушень чи спростування цієї обставини може бути з`ясоване виключно в процесі розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

В той же час, можливе настання для заявника негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18.

Стосовно тверджень заявника про необхідність вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову саме для недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, через неможливість виконання заявником, зокрема, мобілізаційного завдання, суд враховує, що із поданих заявником документів (розпорядження керівника Гірської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 21.10.2022 № 21/10-1 «Про затвердження мобілізаційного завдання (замовлення) ТОВ "Новіс Трейд", договір від 21.10.2022 № 12 про виконання мобілізаційного завдання (надання послуг зберігання) не вбачається можливим встановити взаємозв`язок між послугами заявника щодо зберігання майна, що надаються Гірській міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, із роздрібною торгівлею пальним на об`єктах торгівлі, що розташовані на території іншої адміністративно територіальної одиниці (Донецької області).

Будь-яких належних та допустимих доказів, що свідчать про існування очевидної небезпеки дефіциту пального на території розташування об`єктів торгівлі внаслідок анулювання наведених вище ліцензій заявником суду не надано.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) Товариству з обмеженою відповідальністю "НОВІС ТРЕЙД" (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Суддя Харченко С.В.