Справа № 335/7067/22
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7067/22 2-а/335/8/2023
02 лютого 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 107Б, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
02.11.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпровській області Кривуні Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 405013 від 18.10.2022.
Відповідно до ухвали судді від 07.11.2022 по справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд з роз`ясненням положень щодо належного відповідача.
Згідно ухвали суду від 05.12.2022 було вирішено питання про заміну неналежних відповідачів на належного Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 18 жовтня 2022 позивач на своєму автомобілі Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 прямував з дачі, яка знаходиться в Запорізькій області до міста Дніпра. На трасі Н08 Запоріжжя-Дніпро його автомобіль було зупинено працівником поліції. Правил дорожнього руху позивач не порушував. Жодних причин для зупинки автомобіля працівник поліції не назвав та просив пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Перевірка зазначених документів тривала декілька секунд і одразу ж, ознайомившись з ними, працівник поліції попросив надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На припущення позивача, що контролювати наявність страхового полісу уповноважені особи мають право лише у визначених законодавством випадках, інспектор повідомив, що буде накладено штраф, а автомобіль буде забрано до того моменту поки позивач не надасть страховий поліс.
Перебуваючи фактично на трасі між двома містами, враховуючи воєнний стан в країні та поспішаючи до м. Дніпро, позивач вирішив не сперечатися з працівником поліції, хоча і був не згоден з його діями та оскаржив їх у подальшому.
Так, інспектор СРПП ВП № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Кривуня Д.О. виніс відносно позивача постанову серії БАД № 405013 від 18.10.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (керував автомобілем та не мав при собі полісу цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР України
Далі позивач в позові зауважив, що отримання від водія будь-яких документів та перевірка їх чинності (дійсності) можлива виключно після законної зупинки транспортного засобу. Але в даному випадку він наголошує, що інспектором поліції зупинено його автомобіль безпідставно, тобто в порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Будь-яких порушень правил дорожнього руху ним допущено не було, та, відповідно, інших постанов відносно нього не складалось.
Також, позивач вважав, що інспектором не було дотримано визначену законодавством процедуру розгляду справи, оскільки він не повідомив про фактичне проведення такого розгляду справи та автоматично обмежив права позивача, які визначені в ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист.
Додатково в позові зазначено, що протокол щодо порушення правил дорожнього руху не складався, матеріали дорожньо-транспортної пригоди не оформлювались, а вимога інспектора про надання страхового полісу була, за таких обставин, неправомірною, а тому відмова позивача виконати таку вимогу була обґрунтованою і не може ставитися йому у вину у вчиненні адміністративного правопорушення.
Прохав визнати постанову серії БАД № 405013 від 18 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яку винесено поліцейським інспектором СРПП ВП № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Кривунею Дмитром Олександровичем протиправною, скасувати її та закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача на користь позивача всі документально підтверджені судові витрати.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні його позову.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надали заяву про неможливість забезпечення явки інспектора в судове засідання, інших заяв чи клопотань не надали.
В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 222 КУпАПоргани Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема частина перша статті 126).
Частиною 2 ст.222 КУпАПпередбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статей 258, 283 КУпАПуразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно пунктів 2, 6 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року № 1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.
Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Відповідно до пунктів 8-10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 року справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).
Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу IV вищевказаної Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.
Згідно ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Згідно до пунктів 5, 6 Розділу ІV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно до пунктів 4, 8, 10, 15 Розділу IV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 № 1376 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр-н (ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи.

Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

Водночас ч.5 ст.258 КУпАПпередбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 18.10.2022 інспектором СРПП ВП № 9 ДРУП капітаном поліції Кривунею Дмитром Олександровичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАД № 405013 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1 г ПДР України та накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до постанови серії БАД № 405013 від 18.10.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.10.2022 о 10 год. 00 хв. на а/д Н-08 440 км керував транспортним засобом «Хюндай Акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 та не мав при собі страхового полісу цивільно-правової відповідальності транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.1 г ПДР України відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Зі змісту позову вбачається, що інспектор поліції єдиною причиною зупинки транспортного засобу зазначив перевірку документів.

Відомостей про підстави зупинки автомобілю позивача, які б відповідали вимогам статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» відповідачем не надано, так само як і будь-яких інших рішень уповноваженої особи інспектора Кривуні Д.О., які б фіксували допущені позивачем порушення ПДР в той самий час.

Позивач стверджує, що будь-яких порушень правил дорожнього руху ним допущено не було, та, відповідно, інших постанов відносно нього не складалось. Зазначені доводи позивача відповідачем не спростовано.

На теперішній час існує мінімум три варіанти можливості перевірити наявність та строки дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема в Електронному Реєстрі Застрахованих транспортних засобів, застосунку «Дія» та за телефонним дзвінком до МТСБУ. Можлива онлайн перевірка поліса ОСЦПВ за номером автомобіля. Необхідно внести дані в Google: «перевірити поліс ОСЦПВ МТСБУ» або зайти на сторінку сайту МТСБУ: https://policy-web.mtsbu.ua.

Наведені позивачем у позові пояснення відповідачем не спростовані, іншого за матеріалами справи встановити не виявилося за можливе через неявку інспектора до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.126 КпАП України, в редакції станом на день складання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», в редакції станом на день складання постанови про накладення адміністративного стягнення, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.1 ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначені підстави обмеження вільного пересування громадян. Так, статтею 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Отже, для виконання повноважень щодо перевірки документів поліцейський має мати право зупинки транспортного засобу у випадках, передбачених статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію».

За відсутності у поліцейського підстав для зупинки автомобіля така зупинка є порушенням законних прав громадян на свободу пересування.

Разом з тим, слід зауважити, що правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р.

Відповідно до ст.53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 21.1. ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Разом з тим, положеннями п.21.2 ст.21 вищевказаного Закону чітко передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а також органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Таким чином, лише у двох випадках посадові особи підрозділів Національної поліції можуть перевірити наявність страхового полісу та притягнути до відповідальності за його відсутність: при складанні протоколу щодо порушень ПДР та при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Однак доказів складання відносно ОСОБА_1 протоколу щодо порушень правил дорожнього руху із зазначенням відповідного пункту ПДР та норми КУпАП за вищезазначене порушення або доказів оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод відповідачем не надано.

При цьому, відповідно до п. 21.1. ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Також відповідно до п.21.4 ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Однак, як зазначено позивачем у позові, він просив перевірити наявність полісу у відповідному Реєстрі, однак працівники поліції відмовилися чекати відповіді та відмовилися здійснити пошук у своїй базі даних наявність страхового поліса та пояснили йому, що він має мати при собі страховий поліс у паперовому вигляді.

Разом з тим, як вбачається із п.2.1 ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Таким чином, водій механічного транспортного засобу при експлуатації транспортного засобу на території України обов`язково повинен мати при собі чинний поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, однак не обов`язково у паперовому вигляді, а достатньо водію мати при собі чинний страховий поліс на електронному носії. При цьому, у законодавстві відсутня вимога пред`явлення страхового полісу на електронному носії саме з бази «Дія».

Крім того, ст. 53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.55.1. ст.55 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Відповідно до п.55.2. вищезазначеної статті, оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ.

Згідно до п.56.3. ст.56 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов`язані надавати органам відповідних підрозділів Національної поліції на їх запити відомості про укладені, недійсні та ті, що припинили свою дію, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, особа, яка складала постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАД № 405013 від 18.10.2022 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, мала перевірити наявність чи відсутність у останнього чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відомості за інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Таким чином, суд робить висновок, що 18.10.2022 ОСОБА_1 під час керування о 10 год. 00 хв. на а/д Н-08 440 км керував транспортним засобом «Хюндай Акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 та мав при собі чинний страховий поліс, оскільки доказів протилежного стороною відповідача суду не надано.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів стосовно цього. Своїм правом на складення відзиву на позов відповідач також не скористався.

Своїх письмових заперечень на позов також не надав і інспектор поліції Кривуня Д.О..

Таким чином, відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає суду можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАПта Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надано суду доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 18 жовтня 2022 п.2.1 г Правил дорожнього руху України та доказів законності оскаржуваної постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі.

На переконання суду відповідач не довів факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та правомірність його притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, суд вважає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог п.2.1 г Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, пояснення свідків, документи, що підтверджують відсутність чинного страхового полісу, тощо.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 405013, складеної 18.10.2022 інспектор СРПП ВП № 9 ДРУП капітаном поліції Кривунею Д.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАПу виді штрафу в розмірі 425 грн. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В позові позивачем зазначено, що попередній розмір судових витрат на правову допомогу складає 2800 грн., та те, що до судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду будуть надані остаточні докази понесення судових витрат. На час ухвалення рішення суду в підтвердження їх понесення не надано жодного документу.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки позивач зазначив у своєму позові, тобто до закінчення судових дебатів, про надання ним доказів щодо понесення судових витрат на правничу допомогу, то зазначене питання у відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 143 КАС України може бути вирішено в порядку, визначеному ст. 252 КАС України.

Судові витрати позивача у виді судового збору в сумі 496,20 грн., які підтверджені документально (а.с.15, 17), необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73, 79, 132, 139, 159, 205, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 405013 від 18 жовтня 2022 року, прийняту інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Кривунею Дмитром Олександровичем, якою на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 496,20 гривень.

Повний текст рішення суду складено 06.02.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20А, ).

Суддя: О.О. Романько