Справа № 440/87/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2023 року м. ПолтаваСправа №440/87/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Полтавського апеляційного суду до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Полтавський апеляційний суд (надалі також позивач, боржник) звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича (надалі також державний виконавець), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - Відділ примусового виконання рішень), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича щодо прийняття постанови від 20.12.2022 ВП №66389993 про накладення штрафу;

скасувати постанову від 20.12.2022 про накладення штрафу, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем у виконавчому провадженні №66389993.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що постанова державного виконавця про накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений строк вимог виконавчого документа є протиправною з огляду на наявність поважних причин його невиконання, про що позивач неодноразово повідомляв державного виконавця.

2. Позиція відповідачів та третьої особи.

Відділ примусового виконання рішень позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 52-58/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що постанова про накладення на боржника штрафу відповідає вимогам чинного законодавства, адже застосування відповідних заходів реагування є обов`язком державного виконавця і спрямоване на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Державний виконавець Сніжинський Тарас Євгенійович ставлення до позову не висловив.

ОСОБА_1 , залучений до участі у справі як третя особа, письмових пояснень до суду не надав.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження). Цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Обставини справи

У провадженні Відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження №66389993 з виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/6001/20 про зобов`язання Полтавського апеляційного суду нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи із базового розміру посадового окладу судді - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений з 01.01.2020 та інших встановлених доплат, за період з 18.04.2020 по 28.08.2020, провадження відкрито постановою державного виконавця від 05.08.2021 /а.с. 69/.

22.11.2021 та 17.01.2021 державним виконавцем на адресу Полтавського апеляційного суду надіслані вимоги щодо повідомлення про стан виконання рішення суду та заходи, вжиті на його виконання /а.с. 76, 77/.

На вимогу від 22.11.2021 боржник повідомив, що з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 у справі №440/6001/20 Полтавський апеляційний суд звернувся до Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів, з проханням про виділення додаткових бюджетних призначень за КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" у розмірі 357256,05 грн, а відповідь на це звернення надана Відділу примусового виконання листом від 17.09.2021 №4.6-30/ЕП-722/21 /а.с. 14-15/. Також боржник зазначив, що добровільне виконання судового рішення за відкритою бюджетною програмою 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" неможливе через відсутність кошторисних призначень.

На повторну вимогу від 17.01.2022 боржник листом від 25.01.2022 /а.с. 16-17, 78/ повідомив, що станом на 25.01.2022 Полтавським апеляційним судом не отримано Паспорт бюджетної програми на 2022 рік, що затверджується Державною судовою адміністрацією України; для забезпечення виконання судового рішення Полтавський апеляційний суд звернувся до ДСА України, як головного розпорядника бюджетних коштів, з питанням виділення додаткових бюджетних призначень за КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" у 2022 бюджетному році.

25.10.2022 державним виконавцем втретє надіслано боржнику вимогу щодо повідомлення про стан виконання рішення суду та заходи, вжиті на його виконання /а.с. 81/.

Листом від 18.11.2022 позивач вкотре повідомив державного виконавця про неможливість виконання рішення суду в частині фактичної виплати стягувачу нарахованої суми коштів з огляду на відсутність бюджетних призначень /а.с. 82-83/. Крім того зазначив, що листом ДСА України від 12.05.2022 №11-3281/22 "Про виділення додаткових бюджетних асигнувань та їх наближення" повідомлено про відсутність можливості призначення додаткових коштів розпорядникам нижчого рівня через запровадження в Україні з 24.02.2022 воєнного стану та скорочення бюджетних асигнувань на судову владу /а.с. 79-80/.

20.12.2022 державним виконавцем прийнято постанову про накладення на боржника штрафу, якою за невиконання рішення суду без поважних причин на Полтавський апеляційний суд накладено штраф у розмірі 5100,00 грн /а.с. 86/.

Не погодившись з постановою державного виконавця про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону №1404-VIII).

У свою чергу, частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

У силу положень пункту 10 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 названого Закону визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

А відповідно до частини шостої цієї статті, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою цієї статті визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується правомірності рішення державного виконавця у формі постанови від 20.12.2022 про накладення на боржника у виконавчому провадженні №66389993 штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірному індивідуальному акту суб`єкта владних повноважень, суд виходить з такого.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 20.05.2021 у справі №420/5465/18, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20, від 31.05.2022 у справі №360/940/20.

Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності.

Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення.

У спірних відносинах боржник обґрунтовував поважність причин невиконання судового рішення відсутністю відповідних бюджетних асигнувань, посилаючись на неодноразові звернення до головного розпорядника бюджетних коштів (Державної судової адміністрації України).

Так, відповідно до частин першої, другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів, органів суддівського врядування, інших державних органів та установ системи правосуддя.

За змістом статті 148 названого Закону, фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших (у т.ч., апеляційних) судів.

Тож, Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів та учасником бюджетного процесу у питаннях фінансування судової системи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі Порядок).

Пункт 25 Порядку передбачає, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Виконання судових рішень, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Залученими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджено, що Полтавський апеляційний суд неодноразово звертався до Державної судової адміністрації України з питанням про виділення додаткових бюджетних асигнувань з метою виконання рішення суду про виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди у розмірі 357256,05 грн, про що також повідомлявся державний виконавець.

Державна судова адміністрація України у відповідь на такі звернення повідомила Полтавський апеляційний суд про те, що судове рішення, яке набрало законної сили, у добровільному порядку можливо виконати за бюджетною програмою 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" у межах наявних бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Стосовно виділення додаткових бюджетних асигнувань за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" повідомлено, що бюджетні призначення, затверджені законом про Державний бюджет України для судової влади, повністю розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя.

З урахуванням наведеного, слід констатувати, що тривале невиконання судового рішення у спірних відносинах пов`язане з відсутністю достатніх бюджетних асигнувань на виплату стягувачу присудженої суми коштів.

На поважність такої причини невиконання судового рішення звертав увагу Верховний Суд у постанові від 31.05.2022 у справі №360/940/20.

З урахуванням наведеного, державний виконавець відповідно до статей 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження" та з огляду на фактичні обставини, а саме, зазначення боржником, на його думку, поважних причин невиконання в повному обсязі судового рішення, повинен був проаналізувати вказані боржником причини, і лише після встановлення неповажності вказаних причин мав право накладати штраф.

Проте, оскаржувана постанова не містить аналізу вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що станом на 20.12.2022 боржником не виконано рішення суду, про причини невиконання державному виконавцю не повідомлено. Однак, як наведено вище, боржник інформував державного виконавця про причини невиконання судового рішення.

Окрім того, Полтавський апеляційний суд у листі від 18.11.2022 №4.6-30/ЕП-904/22вих звертав увагу державного виконавця на те, що для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, стягувач чи державний виконавець мають право звернутися до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання відповідної суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України /а.с. 82-83/.

Так, згідно з частинами першою, третьою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведені положення процесуального закону кореспондують згаданим вище приписам пункту 10 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, у силу яких державний виконавець наділений правом на звернення до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Таким чином, Закон №1404-VIII покладає на виконавця функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, з метою чого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Такий висновок наведеного у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №200/10827/21.

Однак, суд за допомогою відкритих даних комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановив, державний виконавець не звертався до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 у справі №440/6001/20.

Боржник у силу згаданих вище приписів статті 378 КАС України не наділений правом на звернення до суду з відповідною заявою.

Таким чином, з огляду на не з`ясування наявності чи відсутності поважних причин невиконання боржником судового рішення, а також не здійснення державним виконавцем аналізу вказаних боржником причин неможливості виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що постанова від 20.12.2022 про накладення штрафу є передчасною та прийнята всупереч частини другої статті 2 КАС України у поєднанні з частиною другою статті 19 Конституції України.

А тому, зазначену постанову державного виконавця на підставі частини другої статті 9, пункту 2 частини другої статті 245 КАС України належить визнати протиправною та скасувати, а позов Полтавського апеляційного суду в цій частині - задовольнити, вийшовши за межі позовних вимог.

Водночас позовні вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця щодо прийняття постанови від 20.12.2022 ВП №66389993 про накладення штрафу задоволенню не підлягають, оскільки такі дії самі по собі не зумовлюють жодних правових наслідків для позивача, а належним та ефективним способом захисту його прав є саме визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 20.12.2022 ВП №66389993 про накладення штрафу.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Полтавського апеляційного суду частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 41, у т.ч. зі звороту/.

Відповідачі та третя особа доказів понесення судових витрат не надали.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд враховує, що звернення Полтавського апеляційного суду з цим позовом зумовлене необхідністю захисту його прав як сторони виконавчого провадження - боржника, тобто позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень.

З урахуванням наведеного, зважаючи на задоволення позовних вимог Полтавського апеляційного суду частково, понесені позивачем судові витрати належить розподілити шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань, призначених на утримання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, коштів у розмірі 1342,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського апеляційного суду до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 20.12.2022 про накладення штрафу, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем у виконавчому провадженні №66389993.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича щодо прийняття постанови від 20.12.2022 ВП №66389993 про накладення штрафу - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених на утримання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на користь Полтавського апеляційного суду судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні).

Позивач: Полтавський апеляційний суд (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 42262431; вул. Соборності, 18, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Відповідачі: 1) старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Тарас Євгенійович (службова адреса: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001);

2) Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00015622; вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001).

Третя особа: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.О. Кукоба