Справа № 2340/3950/18
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року справа № 2340/3950/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.,

представника позивача Кірси В.В. (за ордером),

представника відповідача Білоуса В.Ю. (самопредставництво);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №2340/3950/18 за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» до Головного управління ДФС в Черкаській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Черкаській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

27.09.2018 Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2018, яким КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради нараховані фінансові санкції (штраф), розмірі 1449374 грн. 43 коп. як відповідальність за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевіркою відповідача встановлено, що КП «Черкасиводоканал» несвоєчасно сплатило узгоджену суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість по податкових деклараціях з ПДВ за період червень-листопад 2017 року із затримкою більше 30 календарних днів на загальну суму 7 246 872,15 грн, у зв`язку з чим відповідно до приписів п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України було застосовано штраф у розмірі 20% несплаченого зобов`язання, що у загальному розмірі становить 1 449 374,43 грн.

Не погоджуючись із застосуванням штрафних санкцій позивач зазначає, що КП «Черкасиводоканал» є підприємством питного водопостачання у місті Черкаси. Головною метою діяльності підприємства є централізоване водопостачання та водовідведення споживачам міста.

Положеннями законодавства визначено порядок погашення (відшкодування) державою енергопостачальним підприємствам, в тому числі підприємствам які надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення заборгованості з різниці в тарифах, що утворилася станом на 1 січня 2016 року та яка мала погашатися за рахунок цільових субвенцій з державного бюджету та проведення відповідного зустрічного зарахування кредиторських вимог підприємства перед бюджетом, на підставі укладених договорів про організацію взаєморозрахунків.

Заборгованість держави перед позивачем з різниці в тарифах, яка утворилася та не була погашена до 1 січня 2016 року складала 42222577 грн.

Порядок та умови надання у 2017 році субвенцій з державного бюджету на погашення різниці між фактичною вартістю послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення та тарифами, що затверджувались або погоджувались органами державної влади чи органами місцевого самоврядування затверджений постановою Кабінету Міністрів України №332 від 18.05.2017 (далі Порядок №332), на виконання якого між ГУ Державної казначейською службою у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів ЧОДА (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП «Черкасиводоканал» (сторона остання) укладені договори про організацію взаєморозрахунків №332/005 від 07.07.2017, №332/038 від 16.08.2017, №332/040 від 23.11.2017, відповідно до яких казначейство мало перерахувати з єдиного казначейського рахунку державного бюджету на підставі рішення Мінфіну на користь ГУ Державної казначейської служби у Черкаській області, а потім у визначеному договором ланцюжковому порядку кошти, в загальному розмірі 8929704 грн., які мали надійти на казначейський рахунок позивача, а той, в свою чергу, мав перерахувати ці кошти до загального фонду бюджету для погашення податкового боргу з ПДВ в розмірі - 8929704, 24 грн.

Як було зазначено у п.п. 2 п. 9 договорів про організацію взаєморозрахунків, позивач з метою виконання цих договорів зобов`язався не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Позивач вважає, що у зв`язку з укладенням договорів про організацію взаєморозрахунків сторони у такий спосіб змінили порядок та строки погашення податкової заборгованості позивача перед державним бюджетом з ПДВ на суму 8 929 704,00 грн. Інший спосіб погашення такого податкового боргу, у тому числі шляхом безпосереднього перерахування позивачем суми заборгованості, суперечив вищевказаному порядку відшкодування різниці в тарифах.

Натомість головними розпорядниками субвенції та відповідальними виконавцями не дотримані вищевказані положення законодавства, а також умови укладених договорів, що в свою чергу, унеможливило провести взаєморозрахунок податкової заборгованості на вказану суму за рахунок такої цільової субвенції, в тому числі сплатити заборгованість з ПДВ в розмірі 7246872,15 грн., що охоплюється предметом камеральної перевірки, оформленої актом №3693/23-00-12-0506/03357168 від 24.05.2018.

Вважає, що прострочення сплати узгодженої суми заборгованості по податкових деклараціях з ПДВ за період червень-листопад 2017 року виникло не з вини підприємства, а виключно у зв`язку з непроведенням такого розрахунку розпорядниками бюджетних коштів (субвенції) в порушення ст. 31 Закону України «Про Держаний бюджет на 2017 рік», Порядку №332 та договорів про проведення взаєморозрахунків, а тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Відповідач 01.11.2018 подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив з тих підстав, що факт порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань має місце і не спростовується доводами, зазначеними в адміністративному позові.

З приводу посилань позивача на інше законодавство України, яке регулює особливості проведення розрахунків з огляду на основний вид діяльності комунального підприємства (несвоєчасне отримання субвенцій, умови договорів про організацію взаєморозрахунків та ін.), то вказані доводи не можуть об`єктивно вплинути на обов`язки платника податків, визначені Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Податковий кодекс у питаннях оподаткування є основним законодавчим актом, який не містить ніяких особливостей в частині виконання податкових обов`язків для комунальних підприємств.

Відтак, податкове повідомлення-рішення є правомірним, винесеним у чіткій відповідності до вимог Податкового кодексу України, а тому скасуванню не підлягає.

Також відповідач 20.12.2022 подав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що обов`язком платника податків є своєчасна та у повному обсязі сплата передбачених Податковим кодексом України податків і зборів. Позивач не звертався до відповідача у порядку, передбаченому ст. 100 Податкового кодексу України про розстрочення чи відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Зазначив, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 у справі №2340/3950/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №2340/3950/18 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 у справі №2340/3950/18 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 скасовані з тих підстав, що судами попередніх інстанцій не досліджувались обставини щодо укладення договорів про проведення взаєморозрахунків, виконання сторонами їх умов та порядок проведення розрахунків згідно договорів. Справа передана на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Руденко А.В.

Ухвалою від 08.11.2022 справа прийнята до провадження судді Руденко А.В. у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Усною ухвалою суду від 28.11.2022, занесеною до протоколу підготовчого засідання, здійснена заміна відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області на Головне управління ДПС у Черкаській області.

Усною ухвалою суду від 20.12.2022, занесеною до протоколу підготовчого засідання, підготовче провадження було закрито, справа призначена до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно пункту 2.1 Статуту комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 05.10.2017 №2-2369, головною метою діяльності Підприємства є централізоване водопостачання та централізоване водовідведення споживачам міста; централізоване постачання холодної вод, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Протоколом №11 засідання територіальної комісії з питань узгодженості заборгованості з різниці в тарифах від 21.06.2017 заборгованість з різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання КП «Черкасиводоканал» за 2011-2015 роки станом на 01.01.2016 становить 42 222 577,00 грн ; заборгованість з різниці в тарифах на послуги централізованого водовідведення за 2013 2015 роки станом на 01.01.2016 становить 9 538 253,00 грн.

Згідно довідки ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області №7380/23-01-17-0119 від 04.07.2017 податковий борг з податку на додану вартість КП «Черкасиводоканал» складає 4 080 964,17 грн.

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 06.07.2017 затверджено розподіл коштів субвенції в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість КП «Черкасиводоканал» у сумі 4 080 964,00 грн.

На виконання вказаного рішення між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП «Черкасиводоканал» (сторона остання) був укладений договір про організацію взаєморозрахунків №332/005 від 07.07.2017 на суму 4 080 964,00 грн

Згідно довідки ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області №8300/23-00-17-0119 від 08.08.2017 податковий борг з податку на додану вартість КП «Черкасиводоканал» складає 4 625 685,17 грн.

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 10.08.2017 затверджено розподіл коштів субвенції в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість КП «Черкасиводоканал» у сумі 544 721,00 грн

На виконання вказаного рішення між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП «Черкасиводоканал» (сторона остання) був укладений договір про організацію взаєморозрахунків №332/038 від 16.08.2017 на суму 544 721,00 грн.

Згідно довідки ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області №32992/23-00-17-02-019 від 21.11.2017 податковий борг з податку на додану вартість КП «Черкасиводоканал» складає 8 929704,24 грн.

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 22.11.2017 затверджено розподіл коштів субвенції в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість КП «Черкасиводоканал» у сумі 4 304 019,00 грн.

На виконання вказаного рішення між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП «Черкасиводоканал» (сторона остання) був укладений договір про організацію взаєморозрахунків №332/040 від 16.08.2017 на суму 4 304 019,00 грн.

Умовами вказаних договорів (пункти 3-7) встановлений такий порядок взаєморозрахунків: Казначейство перераховує стороні першій кошти, залучені з єдиного казначейського рахунка, у сумі на підставі рішення Мінфіну; сторона перша перераховує кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення на рахунок сторони другої; сторона друга перераховує кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення на рахунок сторони третьої; сторона третя перераховує кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення на рахунок сторони останньої ; сторона остання перераховує до загального фонду державного бюджету кошти для погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму такого реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) боргу.

Згідно підпункту 2 пункту 9 вказаних договорів з метою виконання договорів сторони зобов`язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до закону.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 24.05.2018 №3693/23-00-12-0506/03357168.

Актом перевірки зафіксовано порушення пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за податковим боргом, який виник у період з 01.07.2017 по 31.12.2017, в загальному розмірі 7246872 грн. 15 коп.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2018, яким до позивача застосовано штраф, передбачений пунктом 126.1 Податкового кодексу України, у розмірі 1449374 грн. 43 коп.

За результатами процедури адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 у справі №823/1417/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.04.2020, визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України при виконанні Державного бюджету України за 2017 рік в частині незабезпечення сплати (перерахування) на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради субвенцій з державного бюджету на погашення різниці в тарифах, яка виникла та залишилася непогашеною станом на 01.01.2016 на загальну суму 8 929704,00; зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №332 та договорів про організацію взаєморозрахунків №332/005 від 07.07.2017, №332/038 від 16.08.2017 та №332/040 від 23.11.2017.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, шо настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з положень п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст. 57 ПКУ).

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З наведених положень Податкового кодексу України вбачається, що несплата узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ є підставою для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу.

Статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII установлено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється із загального фонду державного бюджету в обсязі, що відповідає обсягу надходжень від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму цього розстроченого (відстроченого) боргу), та спеціального фонду державного бюджету за рахунок джерел, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 цього Закону, що сплачуються підприємствами електроенергетичної, нафтогазової, вугільної галузей, підприємствами, що надають послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на суму заборгованості, що не була відшкодована станом на 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених у минулих роках розрахунків.

Механізм погашення заборгованості перед бюджетом, урегульовано положеннями Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332.

Цей Порядок та умови визначають механізм надання в 2017 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, у тому числі на послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до пункту 1 Порядку субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок джерел, зазначених у статті 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», та джерел наповнення спеціального фонду державного бюджету, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Перерахування субвенції здійснюється на суму різниці між фактичною вартістю та тарифом, що утворилася до 01.01.2017 і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків (пункт 2 Порядку та умов).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що підставою для проведення розрахунків з погашення різниці між фактичною вартістю та тарифом є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, надавали послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, централізованого водопостачання і водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (без урахування пені, штрафних і фінансових санкцій) на дату укладення такого договору. Примірний договір про організацію взаєморозрахунків наведений у додатку 2.

Отже Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII у 2017 році змінено порядок сплати податкового боргу, що виник, зокрема, у підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, та встановлено, що погашення здійснюється за рахунок субвенції на погашення різниці між фактичною вартістю послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення, що не була відшкодована станом на 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених у минулих роках розрахунків.

Згідно з умовами і порядком погашення податкового боргу з податків надавача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету проведення взаєморозрахунків з погашення заборгованості можливо лише на підставі договору та шляхом послідовного виконання зобов`язань учасниками розрахунків.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 23.10.2018 у справі № 817/694/16, від 31.05.2019 у справі № 820/4728/17, від 15.06.2022 у справі №640/18282/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Порядку №332 між позивачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) укладено договори про організацію взаєморозрахунків №332/005 від 07.07.2017, №332/038 від 16.08.2017, №332/040 від 23.11.2017, відповідно до яких казначейство мало перерахувати з єдиного казначейського рахунку державного бюджету на підставі рішення Мінфіну на користь ГУ Державної казначейської служби у Черкаській області, а потім у визначеному договорами ланцюговому порядку кошти у загальному розмірі 8929704,24 грн, і які мали надійти на казначейський рахунок позивача, а позивач мав перерахувати ці кошти до загального фонду бюджету для погашення податкового боргу з ПДВ у сумі 8929704,24 грн.

, ? ? окружного адміністративного суду від 03.08.2018 у справі №823/1417/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.04.2020.

У подальшому, починаючи з 22.03.2018, позивач сплачував податковий борг власними коштами.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, внаслідок чого рішення приймається на користь платника податків.

Презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов`язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного адміністративного суду України від 15 вересня 2015 року у справі № К/800/17974/14.

Згідно п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 7 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Ст. 3 Бюджетного кодексу України передбачає, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Отже бюджетний період, а відтак і строк виконання державою зобов`язань, передбачених ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» та Порядком №332 закінчився 31.12.2017.

Враховуючи, що у 2017 році законодавчо був змінений порядок сплати податкового боргу та відповідно до п.п. 2 п. 9 договорів про організацію взаєморозрахунків №332/005 від 07.07.2017, №332/038 від 16.08.2017, №332/040 від 23.11.2017 позивач зобов`язався не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення податкового боргу, суд дійшов висновку, що позивач, не здійснюючи погашення податкового боргу протягом 2017 року за рахунок власних коштів, діяв добросовісно, тому його вина як підстава для застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань відсутня.

Щодо штрафних санкцій, нарахованих за період з 01.01.218, то позивач зобов`язаний був сплачувати узгоджені грошові зобов`язання за рахунок власних грошових коштів, тому наявні підстави для застосування штрафних санкцій, нарахованих за період з 01.01.2018 по 08.05.2018.

Сума штрафних санкцій за період з 01.01.2018 по 08.05.2018 складає:

- грошові зобов`язання, сплачені 07.03.2018 19474,50 грн х 20%/365 дн х 65 дн =693,61 грн;

- грошові зобов`язання, сплачені 22.03.2018 5493,80+17403,40+126963,70+70900,50+0,40+541,10+80+2671,6+8980,00+266059,60+211268,35 = 710362,45 грн х 20%/365дн х 80 дн = 31 139,18 грн;

- грошові зобов`язання, сплачені 23.03.2018 34 333,00 грн х 20%/365 дн х 81 дн = 1523,82 грн;

- грошові зобов`язання. сплачені 26.03.2018 88239,00 грн х 20%/365 дн х 84 дн = 4061,41 грн;

- грошові зобов`язання, сплачені 29.03.2018 210880,65+789119,35= 1 000 000, 00 грн х 20%/365 дн х 87 дн = 47 671,23 грн;

- грошові зобов`язання, сплачені 30.03.2018: 697216,65+ 802 781,45= 1499998,10 грн х20%/365 дн х88 дн = 72328,68 грн;

- грошові зобов`язання, сплачені 25.04.2018: 654336,55+844919,75=1499256,30 грн х20%/365 дн х 114 дн = 93 652,17 грн;

- грошові зобов`язання, сплачені 08.05.2018 -940523,00+14975,20+58,25+616,05+23865,65+58+2683,40+89486,00+116943,25,00 = 1189208,80 грн х 20%/365 дн х 127 дн = 82 755,90 грн;

Загальна сума нарахованих штрафних санкцій за період з 01.01.2018 по 08.05.2018 складає 359 250,66 грн і скасуванню не підлягає.

За вказаних обставин податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2018 в частині нарахування штрафних санкцій за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 року у сумі 1 090 123,77 грн ( 1 449 374,43 грн 359 250,66 грн) є безпідставним і підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Частка задоволених позовних вимог складає 75,21% (1 090 123,77грн х 100%/1 449 374,43 грн).

Позивач сплатив судовий збір у сумі 19 978,62 грн, отже судовий збір у сумі 15 025,92 грн (19 978,62 грн х 75,21%) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Черкаській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС в Черкаській області, № від 14.06.2018 в частині визначення Комунальному підприємству «Черкаський водоканал» Черкаської міської ради податкового зобов`язання на суму 1 090 123 (один мільйон дев`яносто тисяч сто двадцять три) гривні 77 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь Комунального підприємства «Черкаський водоканал» Черкаської міської ради (вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси, 18001, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 15 025 (п`ятнадцять тисяч двадцять п`ять) гривень 92 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 06.02.2023.

Головуючий Алла РУДЕНКО