Справа № 340/5398/22
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5398/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо незарахування до пільгових стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів роботи позивача з 21.06.1982 по 31.08.1982 у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 14.06.1983 по 31.08.1983 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті Україна ВО Ворошиловградвугілля, з 14.02.1984 по 30.04.1984 гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 10.09.1984 по 21.06.1985 у якості гірничого майстра підземного з повним робочим дне під землею, з 22.06.1985 по 02.03.1986 у якості помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, з 03.03.1986 по 01.11.1986 у якості заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 29.12.1990 по 31.01.1991 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті ім. Артема ВО Луганськвугілля та до загального страхового стажу періодів роботи позивача з 01.11.1986 по 12.10.1987 секретарем комсомольської організації шахти ім. С.В. Косіора в Перевальському РК ЛКСМ України, з 01.11.1987 по 27.10.1989 у якості Другого секретаря РК ЛКСМ та з 28.10.1989 по 21.12.1990 у якості Першого секретаря Перевальського РК ЛКСМУ;

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 01.07.2022, зарахувавши при цьому до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів роботи позивача з 21.06.1982 по 31.08.1982 у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 14.06.1983 по 31.08.1983 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті Україна ВО Ворошиловградвугілля, з 14.02.1984 по 30.04.1984 гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 10.09.1984 по 21.06.1985 у якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, з 22.06.1985 по 02.03.1986 у якості помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, з 03.03.1986 по 01.11.1986 у якості заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 29.12.1990 по 31.01.1991 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті ім. Артема ВО Луганськвугілля та до загального страхового стажу періодів роботи позивача з 01.11.1986 по 12.10.1987 секретарем комсомольської організації шахти ім. С.В. Косіора в Перевальському РК ЛКСМ України, з 01.11.1987 по 27.10.1989 у якості Другого секретаря РК ЛКСМ та з 28.10.1989 по 21.12.1990 у якості Першого секретаря Перевальського РК ЛКСМУ, здійснивши в зв`язку з цим відповідний перерахунок пенсії з виплатою заборгованості з врахуванням фактично сплачених сум.

Ухвалою суду від 06.12.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав суду відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що позивач не звертався за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 Закону №1058. Заява позивача від 01.07.2022 була подана щодо призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону №1058, яку позивачу і призначено з 08.07.2022 (а.с.64-69).

Ухвалою суду від 05.01.2023 до участі в справі залучено співвідповідача Головне управління ПФУ в Кіровоградській області, розгляд справи розпочато спочатку (а.с.86-87).

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надав суду відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує аналогічні пояснення наданні ГУ ПФУ в Одеській області.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.89-94).

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач, 01.07.2022 звернувся до ГУ ПФ України в Кіровоградській області, із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.32).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням від 08.07.2022 року за №74 позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до ст.26 Закону України №1058, з 03.06.2022.

Обчислений на підставі наданих позивачем документів та відомостей, що місяться в реєстрі застрахованих осіб, страховий стаж позивача склав 30 років 6 місяців 15 днів, в тому числі періоди роботи з 21.06.1982 по 31.08.1982, з 14.06.1983 по 31.08.1983, з 14.02.1984 по 30.04.1984 (виробнича практика в період навчання), з 10.09.1984 по 01.11.1986, з 12.10.1987 по 28.10.1987, з 29.12.1990 по 31.01.1991, які були зараховані до страхового стажу позивача в одинарному розмірі, в зв`язку з відсутністю, на час звернення за призначенням пенсії, уточнюючих довідок передбачених п. 20 Порядку №637.

При цьому, до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи: з 01.11.1986 по 12.10.1987 в Перевальському РК ЛКСМ України, оскільки запис про звільнення містить виправлення в номері наказу; з 01.11.1987 по 21.12.1990 в Перевальському РК ЛКСМ України тому, що записи про прийняття та звільнення також містять виправлення в номері наказу. Крім того, вказано, що за період з 01.04.2015 по 30.04.2015 дані в системі персоніфікованого обліку відсутні, тому період не зараховано до страхового стажу.

Позивач, не погоджуючись з вказаними діями відповідачів, звернувся з вказаним позовом до суду.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини 2статті 114 Закону № 1058-IVпрацівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював:

з 21.06.1982 по 31.08.1982 у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля,

з 14.06.1983 по 31.08.1983 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті Україна ВО Ворошиловградвугілля,

з 14.02.1984 по 30.04.1984 гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля,

з 10.09.1984 по 21.06.1985 у якості гірничого майстра підземного з повним робочим дне під землею,

з 22.06.1985 по 02.03.1986 у якості помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею,

з 03.03.1986 по 01.11.1986 у якості заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 29.12.1990 по 31.01.1991 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті ім. Артема ВО Луганськвугілля (а.с.14-23).

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, №461 від 24.06.2016 року та постанова Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідач зазначає про зарахування до пільгового стажу позивача всі періоди за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування. Але не бере до уваги періоди пільгового стажу, що наявні в трудовій книжці. І не наводиться підстав їх неврахування.

Зі змісту відзивів, наданих відповідачами, судом встановлено, що підставою для не призначення пенсії на пільгових умовах стало те, що позивач не звертався з відповідною заявою.

Суд не приймає ці доводи, з огляду на наступні обставини.

Вичерпний перелік видів пенсійних виплат визначено ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою визначено, що відповідно до вказаного Закону в солідарній системі призначено такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія в зв`язку з втратою годувальника.

Отже, законодавець встановив три види пенсії. При цьому, пенсія за віком може призначатись на підставі різних норм права, визначених у вказаному законі.

Суд вказує, що форма заяви про призначення пенсії взагалі не передбачає внесення відомостей стосовно того, на підставі якої норми права особа просить призначити їй пенсію.

Суд зауважує, що ні положеннями Закону України №1058, ні положеннями Порядку №22-1 не встановлено обов`язку особи самостійно визначити правову норму на підставі якої йому має бути призначено пенсію за віком.

Відповідно до приписів абз. 10 ч.3 ст. 24 Закону України №1058 передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи /врахованого в одинарному розмірі/ на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затв.КМУ , зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по 1 року /застосовується з 01.10.2017/.

Тобто, не врахування періодів роботи під землею до підземного стажу призвело до незастосування норми ч. 3 ст. 24 Закону України №1058 та, як результат знизило страховий стаж позивача.

Як вже зазначалось, підставою для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України є безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Отже, для визначення, чи є в позивача право на призначення пенсії незалежно від віку, слід встановити наявність в нього стажу роботи за списком №1 в 25 років або в 20 років за провідними професіями згідно постанови КМУ № 202.

Матеріали справи містять відомості про наявність у позивача права на призначення пенсії, оскільки на день звернення до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії позивач мав необхідний пільговий стаж роботи, який дає прав виходу на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку, але за наявності не менш 25 років пільгового стажу за Списком №1.

Отже у позивача є право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України № 1058-IV.

Щодо періодів роботи в Перевальському РК ЛКСМ України, які не зараховано до страхового стажу позивача, в зв`язку з наявність виправлень в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку № 637 відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача з момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку запису у трудовій книжці про спірні періоди роботи позивача не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Враховуючи, що записами у трудовій книжці підтверджено спірні періоди роботи позивача, суд прийшов до висновку про можливість включення цих періодів у трудовий стаж позивача, оскільки відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

При цьому, суд виходить з того, що лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зважаючи на що, підлягають відхиленню посилання пенсійного органу на невідповідність, в інших документах, наданих позивачем для підтвердження свого страхового стажу, по-батькові паспортним даним, оскільки наявність у позивача трудового стажу підтверджується трудовою книжкою.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Таким чином, записи у трудовій книжці позивача, за висновком суду, дозволяють встановити періоди трудового стажу позивача та зарахувати їх до страхового стажу для призначення пенсії.

Разом з тим, за приписами частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов -задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо незарахування до пільгових стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів роботи позивача з 21.06.1982 по 31.08.1982 у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 14.06.1983 по 31.08.1983 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті Україна ВО Ворошиловградвугілля, з 14.02.1984 по 30.04.1984 гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 10.09.1984 по 21.06.1985 у якості гірничого майстра підземного з повним робочим дне під землею, з 22.06.1985 по 02.03.1986 у якості помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, з 03.03.1986 по 01.11.1986 у якості заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 29.12.1990 по 31.01.1991 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті ім. Артема ВО Луганськвугілля та до загального страхового стажу періодів роботи позивача з 01.11.1986 по 12.10.1987 секретарем комсомольської організації шахти ім. С.В. Косіора в Перевальському РК ЛКСМ України, з 01.11.1987 по 27.10.1989 у якості Другого секретаря РК ЛКСМ та з 28.10.1989 по 21.12.1990 у якості Першого секретаря Перевальського РК ЛКСМУ.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.07.2022, зарахувавши при цьому до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів роботи позивача з 21.06.1982 по 31.08.1982 у якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 14.06.1983 по 31.08.1983 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті Україна ВО Ворошиловградвугілля, з 14.02.1984 по 30.04.1984 гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 10.09.1984 по 21.06.1985 у якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, з 22.06.1985 по 02.03.1986 у якості помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, з 03.03.1986 по 01.11.1986 у якості заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею на шахті ім. С.В. Косіора ВО Ворошиловградвугілля, з 29.12.1990 по 31.01.1991 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті ім. Артема ВО Луганськвугілля та до загального страхового стажу періодів роботи позивача з 01.11.1986 по 12.10.1987 секретарем комсомольської організації шахти ім. С.В. Косіора в Перевальському РК ЛКСМ України, з 01.11.1987 по 27.10.1989 у якості Другого секретаря РК ЛКСМ та з 28.10.1989 по 21.12.1990 у якості Першого секретаря Перевальського РК ЛКСМУ, здійснивши в зв`язку з цим відповідний перерахунок пенсії з виплатою заборгованості з врахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ -20987385).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко