Справа № 380/3275/22
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 380/3275/22

адміністративне провадження № К/990/3158/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2023 року у справі №380/3275/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування йому індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням базових місяців листопада 2014 року, квітня та травня 2016 року, листопада 2017 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням сплаченої суми.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2022 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року скасовано та позов задоволено частково:

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням листопада 2014 року та квітня 2016 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та провести її виплату з урахуванням виплачених раніше сум;

- у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

26 січня 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2023 року у справі №380/3275/22.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з огляду на невідповідність прийнятого судом апеляційної інстанції рішення сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування пункту 10-2 Порядку № 1078 та визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з січня 2016 року по березень 2018 року.

Також скаржник вважає, що ця справа має для нього виняткове значення, з огляду на чисельні випадки звернення військовослужбовців звільнених з військової служби з питанням щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців, а також те, що внаслідок прийняття судом апеляційної інстанції рішення, яке суперечить сталій практиці Верховного Суду щодо визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з січня 2016 року по березень 2018 року, позивач позбавлений права на отримання грошового забезпечення у належному йому розмірі.

Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені підпунктами "а" та "в" пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме застосування судом апеляційної інстанції пункту 10-2 Порядку № 1078 без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, зокрема від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а, від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17 та інших.

Суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому, Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Водночас Судом установлено, що у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а, від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17 та від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19 не викладено висновку, який вказується скаржником у касаційній скарзі, а саме: що базовим місяцем для нарахування індексації у період з січня 2016 по лютий 2018 року повинен бути січень 2008 року, а всі інші місяці у цьому проміжку часу, базовими не можуть бути, а правовідносини у цих справах не є подібними.

Так, зокрема, у справі №806/2883/17 спірні правовідносини виникли з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 квітня 2007 року до 31 грудня 2012 року, з урахуванням базового місяця - червень 2003 року.

У справі №200/9297/19-а Верховним Судом вирішувалось питання правомірності надання судом апеляційної інстанції роз`яснення прийнятого ним рішення у цій справі.

У постанові від 15 жовтня 2020 року у справі 240/11882/19 Верховний Суд дійшов висновку, повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, відповідно до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2004 року» відсутні.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що скаржником не обґрунтовано наявності правових підстав для оскарження судового рішення, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Судом установлено, що зміст касаційної скарги зводиться до незгоди скаржника з рішенням суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та посиланням на постанови Верховного Суду, однак без належного обґрунтування підпунктів частини четвертої статті 328 КАС України, що суперечить вимогам статті 330 КАС України та унеможливлює вирішення Судом питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачених статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2023 року у справі №380/3275/22 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська