Справа № 300/4902/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. справа № 300/4902/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ), 30.11.2022 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом заявою до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач, ГУ НП в Івано-Франківській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати 31.05.2022 (останній день служби) позивачу одноразової грошової допомоги, передбачену для виплати ч. 2 ст. 9 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в сумі 171380,44 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2022 по 30.11.2022 на загальну суму 288748,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.2006 позивач прийнятий на службу в органи внутрішніх справ. В подальшому, 06.11.2015 позивача звільнено з органів внутрішніх справ у зв`язку з переходом до національної поліції. Наступного дня, 07.11.2015 позивач прийнятий на службу до Національної поліції, згодом, 31.05.2022 згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу вибухонебезпечної служби. З метою перевірки дотримання вимог ст. 116 КЗпП України позивач звернувся до відповідача з адвокатським запитом, однак, відповідь з 10.11.2022 по даний час не отримано. Позивач вважає, що одноразову грошову допомогу він не отримав, а тому вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушив його право на отримання одноразової грошової допомоги та вчинив порушення чинного законодавства. Враховуючи наведене просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 19-20).

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що спеціальною нормою - п. 8 розділу VI Порядку № 260 прямо передбачено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення, а в разі надходження коштів пізніше - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, а відтак останнім не порушено право позивача при здійсненні вищевказаної виплати. Щодо вимоги про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, то представник відповідача звернув увагу, що вина ГУ НП в області щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги відсутня, про що свідчать надані докази нарахування та виплати такої одноразової грошової допомоги при звільненні. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.25-32).

Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, в якій зазначив, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим, просив позовні вимоги задовольнити (а.с.38-42)

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.

Наказом начальника УКЗ ГУПН в Івано-Франківській області № 226 о/с від 25.05.2022, капітана поліції ОСОБА_1 (0103210), інспектора відділу вибухотехнічної служби, згідно пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції з 31 травня 2022 року, з виплатою компенсації за 16 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році та встановлено, що вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає 15 років 09 місяців 16 днів.

Проте, як зазначає представник позивача в позовній заяві, Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області було проведено неповний розрахунок при звільненні, а саме не своєчасно нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 ЗУ Про Національну поліцію).

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Згідно з п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про критичну інфраструктуру", до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію" у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Таким чином, аналіз приведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати 31.05.2022 (останній день служби) позивачу одноразової грошової допомоги, передбачену для виплати ч. 2 ст. 9 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в сумі 171380,44 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби передбачена ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Проте, вказаним законом не врегульовано питання щодо порядку та строків проведення повного грошового розрахунку при звільненні.

У свою чергу, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 23 розділу І Порядку № 260 передбачалося, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 № 539 затверджено зміни до Порядку № 260 та п. 23 виключено.

Вказаним наказом розділ VI Порядку № 260 доповнено п. 8, згідно з яким одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що позивача звільнено зі служби в поліції з 31.05.2022 (а.с.9).

Станом на 31.05.2022 на рахунку ГУ НП в Івано-Франківській області, що відкритий в ГУДКСУ, не було бюджетних асигнувань на виплату ОГД при звільненні поліцейським та на виплату грошового забезпечення.

Згідно вимог ДФЗБЩ НПУ потреба в коштах на виплату ОГД при звільненні подається один раз в місяць до 18 числа (а.с.25).

ГУНП в Івано-Франківській області направлено лист до ДФЗБЩ НПУ від 15.06.2022 №386/108/01/29-2022 щодо розрахунку потреби на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби поліцейським ГУНП в області, у який включено потребу в коштах на виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 64733,73 грн (включно з компенсацією ПДФО) (а.с.26-27), які надійшли на рахунок ГУНП в Івано-Франківській області - 27.06.2022.

Після чого, ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 54859,09 грн (з утриманням ПДФО у сумі 9874,64 грн, військового збору у сумі 822,89 грн) та перераховано на картковий рахунок у сумі 54036,20 грн (а.с.30-31).

З аналізу викладеного слідує, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу протягом п`ятьох робочих днів після надходження коштів з Національної поліції України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у строки, передбачені п. 8 розділу VI Порядку № 260, який був чинним на день звільнення позивача.

У позові представник позивача зазначає, що згідно виписки по картковому рахунку від 31.05.2022 позивач у травні 2022 отримав заробітну плату (грошове забезпечення) в сумі 45701,45 грн. Отже, одноразова грошова допомога = 45701,45 x 0,25 x 15 та становить 171380,44 грн.

Таким чином, позивач для обчислення одноразової грошової допомоги враховує додаткову винагороду у розмірі 30000 грн.

Суд звертає увагу на те, що така додаткова винагорода не є складовою грошового забезпечення, яка мала б враховуватись при обчисленні одноразової грошової винагороди, оскільки вказана додаткова винагорода встановлена тільки на період правового режиму воєнного стану та не містить постійного характеру.

Згідно п. 2-1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 - Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Частиною 1 статті 94 Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Постановою КМУ від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" визначено склад грошового забезпечення поліцейських.

Пунктом 1 постанови №988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальне звання, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати 31.05.2022 (останній день служби) позивачу одноразової грошової допомоги, передбачену для виплати ч. 2 ст. 9 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в сумі 171380,44 грн є такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2022 по 30.11.2022 на загальну суму 288748,87 грн, суд зазначає таке.

Питання відповідності за затримку розрахунку при звільненні (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення, таким чином належним у даному випадку є застосування положень ст. 117 КЗпП України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні при наявності факту порушення власником строку розрахунку та вини власника.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012 №4-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, Конституційний Суд України дійшов висновку, що невиплата звільненому працівникові усіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

З огляду на викладене, вина ГУНП в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги відсутня, про що свідчать надані відповідачем докази нарахування та виплати одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2022 по 30.11.2022 на загальну суму 288748,87 грн є такою, що не підлягає до задоволення

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність спірного дозволу.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року)".

В ході судового розгляду відповідач обґрунтував правомірність, повноту та своєчасність здійснених на користь позивача виплат при звільненні зі служби належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства. Наведені ж стороною позивача доводи судом визнані неспроможними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (4, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.