Справа № 1540/4099/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 1540/4099/18 пров. № А/857/15434/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №1540/4099/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» до Державної податкової служби України про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Братичак У.В., час ухвалення -16.20 год, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 30.09.2022),-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2018 до Одеського окружного адміністративного суду звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» до Державної фіскальної служби України, в якому просило: - визнати протиправними дії відповідача з формування квитанції про неприйняття податкової накладної №6 від 25.10.2017, направленої позивачем на реєстрацію та доставленої 15.11.2017 о 22:58 год; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду скарги позивача на відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 25.10.2017 та визнати скаргу на відмову в реєстрації ПН задоволеною, а податкову накладну №6 від 25.10.2017 зареєстрованою 15.11.2017 о 22:58 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2017 ним було складено податкову накладну № 6 від 25.10.2017, а 15.11.2017 о 21:20 год. направлено на реєстрацію в ЄРПН. Вказав, що 15.11.2017 о 22:58 год., позивачем було отримано повідомлення про отримання звітності, а після закінчення операційного дня надійшла квитанція про неприйняття податкової накладної через подання її після закінчення операційного часу, що на думку позивача не відповідає дійсності, оскільки податкова накладна була доставлена до ДФС України о 22:58 год., а операційний день триває до 23:00 год. У зв`язку із цим 17.11.2017 позивачем на адресу ДФС України була направлена скарга на відмову в реєстрації податкової накладної, в якій позивач просив вважати податкову накладною зареєстрованою та не застосовувати до нього штрафні санкції. У зв`язку із тим, що відповіді на зазначену скаргу позивачем не отримано, останній вважає скаргу задоволеною. Однак, у зв`язку із тим, що в особовій картці платника податку не відобразилися відомості про реєстрацію податкової накладної, 26.11.2017 після закінчення граничного строку реєстрації податкової накладної позивач був вимушений повторно подати на реєстрацію податкову накладну № 6 від 25.10.2017, яка була зареєстрована. При цьому, 10.01.2018 ГУ ДФС в Одеській було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної №6 від 25.10.2017 в розмірі 45283,30 грн. Однак позивач переконаний, що оскільки ПН була доставлена до ДФС України 15.11.2017 о 22:58 год., тобто протягом операційного дня, вона підлягала прийняттю від платника податків. Відтак, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 апеляційна скарга ТОВ «МЕССЕМ» залишена без задоволення, рішення суду від 29.10.2018 без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.10.2021 касаційна скарга ТОВ «МЕССЕМ» задоволена частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі №1540/4099/18 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що судами під час розгляду справи не досліджено зміст квитанції про неприйняття податкової накладної №6 від 25.10.2017, а саме підстави (виявлені помилки) для неможливості прийняття документу (податкової накладної). Крім того зазначив, що суд першої та апеляційної інстанції не надав оцінки відповідності змісту квитанції про неприйняття податкової накладної № 6 від 25.10.2017 вимогам пунктів 12, 15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, бездіяльності передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №1540/4099/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо формування квитанції про неприйняття податкової накладної №6 від 25.10.2017, направленої Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» на реєстрацію та доставленої 15.11.2017 о 22:58 год. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» 881 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального законодавства та не було враховано всіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що Порядком №557 передбачено порядок проведення автоматизованої перевірки, строки її проведення та наслідки, зокрема п.11 визначає, що перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції ( абз.9 п.201.10 ст.201 ПК України та п.4 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010р.).

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Пунктом 11 Р.ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами передбачено, що якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Позивачеві в межах операційного дня не надійшла перша квитанція, відтак вважається, що ПН не була одержана адресатом у межах операційного дня.

Також зазначає, що 26.11.2017 після закінчення граничного строку реєстрації податкової накладної позивач повторно подав на реєстрацію ту саму податкову накладну №6 від 25.10.2017 і її було зареєстровано відповідачем, що підтверджується квитанцію про реєстрацію податкової накладної від 26.11.2017. Таким чином, відповідачем підставно та правомірно сформовано квитанцію про неприйняття податкової накладної.

З урахуванням наведеного просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року у справі №1540/4099/18 та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що апелянт не зазначив жодної із підстав для скасування рішення суду, що передбачені ч. 1 ст. 317 КАС України, лише повторно навів виклад фактичних обставин справи, яким суд першої інстанції вже надав правової оцінки. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено та з матеріалів справи слідує, що 25.10.2017 ТОВ «Мессем» складено податкову накладну №6 від 25.10.2017, яку 15.11.2017 о 21:20 год. направлено на реєстрацію в ЄРПН.

15.11.2017 ТОВ «Мессем» отримано повідомлення про отримання звітності, відповідно до якого податкова накладна була доставлена в поштову скриньку ДФС України 15.11.2017 о 22:58 год.

У подальшому, 15.11.2017 о 23:03:45 год. на адресу ТОВ «Мессем» надійшла квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами обробки податкової накладної документ прийнято не було з причини не реєстрації податкової накладної протягом останнього операційного дня з 0 год. до 23 год.

17.11.2017 ТОВ «Мессем» направлена скарга на відмову в реєстрації податкової накладної.

26.11.2017 після закінчення граничного строку реєстрації податкової накладної позивач повторно подав на реєстрацію ту саму податкову накладну і її одразу було зареєстровано.

13.12.2017 ГУ ДФС в Одеській області на підставі п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України, в порядку ст.76 розділу II ПК України та пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мессем» з питання своєчасності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), дата виписки якої припадає на 2017 рік, за результатами якої складено акт №14163/15-32-12-12-40358596 від 13.12.2017.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2018, яким встановлено нарахування штрафних санкцій на загальну суму 45283,30 грн.

У зв`язку з протиправністю, на думку позивача дій відповідача з формування квитанції про неприйняття податкової накладної №6 від 25.10.2017, а також бездіяльності відповідача щодо не розгляду скарги позивача на відмову в реєстрації такої податкової накладної, останній звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що видана відповідачем квитанція про неприйняття податкової накладної № 6 від 25.10.2017 не відповідає вимогам пунктів 12, 15 Порядку № 1246 та в матеріалах справи наявні докази подання позивачем податкової накладної на реєстрацію о 21:20 15.11.2017, та надходження податкової накладної до ДПС України о 22:58 15.11.2017, тобто протягом операційного дня

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеної норми, суд переглядає справу в межах доводів і вимог апеляційної скарги в частині задоволених позовних вимог.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16. визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визнаний Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття ( п.15 Порядку № 1246).

Отже, суд першої інстанції вірно вказав, що у прийнятті податкових накладних платнику податку на додану вартість може бути відмовлено виключно в разі наявності визначених у законодавстві причин. Відповідно відмова у прийнятті податкових накладних за відсутності таких причин є протиправною, оскільки наведений у п. 12 Порядку перелік підстав для відмови у прийнятті податкових накладних є виключним.

Як слідує з квитанції, якою податкову накладну №6 від 25.10.2017, направлену ТОВ «Мессем» на реєстрацію 15.11.2017 о 21:20:13 год., не прийнято на реєстрацію, причиною для такої відмови відповідачем зазначено порушення пункту 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.

Пунктом 3 Порядку №1246 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено тривалість операційного дня з 0 до 23-ї години.

Пунктом 2 цього ж порядку визначено, що операційний день це частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки така підстава, як порушення пункту 3 Порядку №1246 не передбачена даним пунктом, то квитанція про неприйняття податкової накладної №6 від 25.10.2017 не відповідає вимогам пунктів 12, 15 Порядку №1246, оскільки в ній не зазначено належної причини такого неприйняття.

Також є вірним висновок суду першої інстанції про те, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 (далі Порядок №557), зокрема яким передбачено порядок проведення автоматизованої перевірки, строки її проведення та наслідки, а п.11 визначає, що перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Вищевказаний Порядок не містить вимоги до платника податків щодо надсилання електронних документів за дві чи більше годин до закінчення операційного часу, тим самим платник податку має право подати електронний документ протягом операційного часу в межах граничних строків, тобто в даному випадку до 23:00 15.11.2017.

Отже перевірка цього документа, якщо він був поданий менше ніж за дві години до закінчення операційного часу, буде проводитися наступного робочого дня, жодним чином не впливає на суть спору, адже зазначене не є підставою для відмови в прийнятті податкової накладної.

Таким чином проведення перевірки документа наступного робочого дня не вважається порушенням порядку надсилання документів, тому відповідно зазначена відповідачем причина відмови в прийнятті податкової накладної є необґрунтованою та не відповідає дійсним обставинам, що склалися.

Також в матеріалах справи наявні докази подання позивачем податкової накладної на реєстрацію ще о 21:20 15.11.2017 та надходження податкової накладної до ДПС України о 22:58 15.11.2017, тобто протягом операційного дня.

Посилання апелянта на те, що за поданою 15.11.2017 року податкової накладною не сформувалася квитанція №1 протягом операційного дня, у зв`язку із чим на думку апелянта зазначена податкова накладна вважається не поданою, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки жодним чином не спростовує законності прийнятого судом першої інстанції рішення, адже відмова в прийнятті податкової накладної може ґрунтуватися виключно на результатах перевірок, передбачених п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246.

Щодо покликань апелянта на те, що в квитанції про неприйняття податкової накладної зазначено в якості причини відмови в її прийнятті порушення п. 3 Порядку №557, то відповідно до нього операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Крім цього, вказаний Порядок не передбачає жодних обов`язків платника податків або вимог до податкової накладної. Зазначений пункт лише передбачає тривалість операційного дня та його порушення або додержання не є вимогою до податкової накладної.

Щодо покликань апелянта на вимоги Порядку обміну електронним документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557, відповідно до п. 11 якого перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня та відповідно до п. 11 Р.ІІ Порядку, якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом, як наслідок податкова накладна, направлена позивачем, вважається такою, що не була одержана адресатом, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими, оскільки п. 11 Р.ІІ Порядку не містить посилання на операційний час, а містить лише посилання на 2 години від часу надсилання електронного документа.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність дій відповідачем згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що такі вказаним вище критеріям не відповідають, оскільки видана відповідачем квитанція про неприйняття податкової накладної № 6 від 25.10.2017 не відповідає вимогам пунктів 12, 15 Порядку № 1246, що відповідно свідчить про протиправність дій Державної податкової служби України щодо формування квитанції про неприйняття податкової накладної №6 від 25.10.2017, направленої Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» на реєстрацію та доставленої 15.11.2017 о 22:58 год.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №1540/4099/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
У зв`язку із перебуванням судді Матковської З.М. та Кузьмича С.М. в період з 02.02.2023 по 03.02.2023 включно у щорічній відпустці, повний текст постанови складено 06.02.2023.