Справа № 460/32967/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2023 року м. Рівне №460/32967/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Бетон Україна"
довідділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанович, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Бетон Україна" (далі також позивач, ТОВ "А-Бетон Україна") звернулося до суду з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило:

-визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.07.2022 №325871.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ "А-Бетон Україна" є протиправним, оскільки на момент проведення рейдової перевірки усі документи, що передбачені ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" були надані водієм. Крім того, позивач вказував на порушення відповідачем порядку складення акта перевірки, з огляду на те, що інспекторами після його підписання були внесені виправлення. Також позивач зауважував про порушення відповідачем порядку розгляду справи про порушення законодавства на транспорті, так як такий здійснено за відсутності відомостей про належне повідомлення перевізника. За наведеного позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 04.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 01.11.2022, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Мотивуючи свою позицію зазначав, що на момент проведення перевірки позивача водієм не було надано усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону України "Про автомобільний транспорт", що знайшло своє відображення в акті перевірки. Стороною позивача жодним чином не доведено наявність у водія на час перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа, протоколу технічного стану транспортного засобу. Також відповідач вважав безпідставними покликання позивача на наявність виправлень в акті перевірки, оскільки такі не впливають на суть виявленого порушення. Щодо тверджень про порушення порядку розгляду справи, то відповідач повідомляв, що 15.07.2022 ним надсилалося відповідне повідомлення про розгляд справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

23.06.2022 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області, у відповідності до направлення від 17.06.2022, на автодорозі Н-25 "Городище-Рівне-Старокостянтинів" 137 км, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів, якими здійснюються перевезення пасажирів та вантажів (в т.ч. автомобілями-таксі) в межах України і міжнародному сполученні.

Так, посадовими особами відповідача був зупинений транспортний засіб марки "DAF", номерний знак " НОМЕР_1 ", що належить позивачеві, під керуванням водія ОСОБА_1 .

Водiй транспортного засобу надав для перевірки: посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.10.2017, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 , товарно-транспортну накладну від 23.06.2022 №407, роздруківку цифрового тахографа.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.06.2022 №336181 (далі Акт перевірки).

Згідно з Актом перевірки під час такої перевірки виявлено порушення ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв КТЗ, затвердженого наказом МТЗУ №340 від 07.06.2010, п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів), затвердженого наказом МТЗУ №385 від 24.06.2010, під час надання послуг з перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія оформленою роздруківкою до цифрового тахографа ОСОБА_1 за 23.06.2022.

У тому числі зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена вимогами абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: оформленою роздруківкою обліку режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 на паперовому носієві за 23.06.2022, передбаченого п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв КТЗ, затвердженого наказом МТЗУ №340 від 07.06.2010, п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів), затвердженого наказом МТЗУ 385 від 24.06.2010.

З Актом перевірки водій ознайомився, що підтверджено його підписом на такому акті.

15.07.2022 позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за його адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено долученим до матеріалів справи Списком згрупованих відправлень "Рекомендований лист" від 15.07.2022.

Представник позивача участь в розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не взяв, пояснень, клопотань, заяв чи інших документів на адресу відповідача надіслано не було.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнята постанова від 26.07.2022 №325871 про застосування до ТОВ "А-Бетон Україна" адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000, грн.

Не погоджуючись з правомірністю винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач подав даний позов до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі Закон № 2344-ІІІ) передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст.5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з ст.6 Закону України №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень ст.48 Закону №2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону № 2344-ІІІ та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Згідно п.1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до пунктів 6.1, 6.3 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку.

Згідно пункту 7.1 Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Пунктом 7.2 Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385.

Відповідно до п.1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно з п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;

заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.3.5 Інструкції №385 перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно п.3.6 даної Інструкції перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);

наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи положення вказаних норм, суд дійшов висновку, що тахокарти, а також картки водія або роздруківки даних роботи цифрового тахографа (роздруківка обліку режиму праці та відпочинку водія на паперовому носії) є документами, передбаченими законодавством України, на підставі яких виконуються пасажирські і вантажні перевезення автомобільним транспортом, що відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ, входять до переліку обов`язкових документів при здійсненні внутрішніх перевезень.

Обов`язок ведення тахокарти ТОВ "А-Бетон Україна" не заперечувався, водночас, позивач вказував на недопущення ним порушень законодавства про автомобільний транспорт, з огляду на надання ним до перевірки усіх документів, визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У ході судового розгляду встановлено, що водієм транспортного засобу, який перевірявся посадовою особою Укрансбезпеки був ОСОБА_1 .

Як зазначено стороною позивача у позовній заяві та підтверджено відповідачем у відзиві на позов, під час перевірки водієм ОСОБА_1 була надана роздруківка цифрового тахографа за 23.06.2022, з якої вбачається, що картка водія, наявна в слоті тахографа належить ОСОБА_2 .

При цьому жодних доказів надання під час перевірки роздруківки до цифрового тахографа водія ОСОБА_1 за 23.06.2022; роздруківки обліку режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 на паперовому носієві за 23.06.2022 матеріали справи не містять.

Позивачем не доведено належними і достатніми доказами відсутність виявленого 23.06.2022 відповідачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позивач надавав послуги з перевезення без оформлення усіх документів, які передбачені для автомобільного перевізника ст.48 Закону №2344-III, а тому допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт і до нього правомірно на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III застосована санкція у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн.

Щодо твердження позивача про неповідомлення його про розгляд справи, матеріалами справи підтверджено протилежне.

Згідно з пунктом 25, 26 Порядку №1567 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті).

Як встановлено судом, 15.07.2022 позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за його адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено долученим до матеріалів справи Списком згрупованих відправлень "Рекомендований лист" від 15.07.2022.

Тобто, повідомлення про розгляд справи було надіслане позивачу завчасно до дати такого розгляду, який відбувся 26.07.2022.

Таким чином, на переконання суду, відповідачем виконано обов`язок щодо повідомлення про розгляд справи, в тому числі враховуючи встановлених нормативів строків пересилання поштових відправлень.

Суд зауважує, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, при розгляду даної справи не позбавляє особу права спростовувати вину у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 01.03.2018 в справі №820/4810/17.

Твердження позивача про протиправність оскаржуваної постанови через внесення виправлень посадовими особами Укртрансбезпеки в Акт перевірки щодо місця проведення перевірки не заслуговують на увагу, оскільки вказані виправлення не впливають на суть виявленого правопорушення і не спростовують його вчинення.

Крім того, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 у справі № 813/1790/18, що також враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Бетон Україна" до відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03 лютого 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Бетон Україна" (вул.Присадибна 9Б, с. Велика Омеляна, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35360, ЄДРПОУ/РНОКПП 42571539)

Відповідач - відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Небесної Сотні, 34, м.Рівне, 33013,

Суддя С.А. Борискін