Справа № 440/978/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 лютого 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/978/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з відмови листом у нарахуванні та виплаті пенсії в повному обсязі ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 01.07.2000 за 60 календарних місяців страхового стажу за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 17.07.2019 про призначення пенсії за віком, згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату до 01.07.2000 за 60 календарних місяців страхового стажу за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 в повному обсязі та виплатити залишок невиплаченої пенсії ОСОБА_1 з дати виникнення права на призначення пенсії за віком 17.07.2019 однією сумою, згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з відмови листом у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за втрату частини пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати з дати виникнення права на призначення пенсії за віком 17.07.2019, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з дати виникнення права на призначення пенсії за віком 17.07.2019 однією сумою, згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159;

- стягнути з Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області через Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 41 320,84 грн (сорок одну тисячу триста двадцять гривень вісімдесят чотири коп.), завданої ОСОБА_1 внаслідок бездіяльності, неправомірних дій та незаконних рішень Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області з відмови у поверненні частини надміру сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за період з липня 2019 року по травень 2022 року у сумі 14 899,06 грн;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Полтавській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 частини надміру сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з липня 2019 року по травень 2022 року у сумі 14 899,06 грн, а інформацію стосовно суми нарахованого єдиного внесу на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за цей період вилучити з системи, як зайво нараховану.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Частиною 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За приписами частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас частиною 4 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач заявляє вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 41 320,84 грн, яку пов`язує з:

1) прийняттям ГУ ПФУ в Полтавській області протиправного рішення №219 від 23.08.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців підтвердженого в установленому законодавством порядку, що підтверджено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 по справі №640/11106/20. На переконання позивача, протиправне рішення призвело, по-перше до неможливості виходу позивача на пенсію за віком та отримання належної йому пенсійної виплати кожного місяця, починаючи з 17.07.2022, на які він мав правові підстави та законні сподівання. По-друге, позивач був змушений продовжувати працювати фізичною особою-підприємцем та одночасно сплачувати за себе єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування кожного місяця за період з липня 2017 року по травень 2022 року на загальну суму 41 320,84 грн. відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки цим законом передбачені штрафні санкції за його невиконання, хоча відповідно до ч. 4 ст. 4 цього закону фізичні особи-підприємці звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком;

2) ухилянням ГУ ПФУ в Полтавській області від виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 по справі №640/11106/20 вчасно і в повному обсязі. Рішення по справі №640/11106/20 набрало законної сили 20.04.2022, але при цьому, ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням від 10.05.2022 №84 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з аналогічних підстав, що і в протиправному та скасованому судом рішенні від 23.08.2019 №219, чим проігнорував та не виконав Рішення по справі №640/11106/20 та порушив Кодекс адміністративного судочинства України, яким передбачено що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Виконання рішення суду та призначення пенсії позивачу по справі №640/11106/20 відбулося лише після надісланої скарги позивачем до ПФУ (№14032/У-2800-22 від 26.05.2022 та вх. №15523/ У-2800-22 від 09.06.2022) та письмового доручення ПФУ від 23.06.2022 №14079-14032/У-03/8-2800/22 до ГУ ДПС в Полтавській області виконати рішення суду по справі №640/11106/20;

3) прийняттям ГУ ПФУ в Полтавській області протиправного рішення про відмову в здійсненні розрахунку/перерахунку з 17.07.2019 та виплаті пенсії позивачу з урахуванням довідки про заробітну плату до 01.07.2000 за 60 календарних місяців страхового стажу в Гадяцькому ВУ ЖКГ за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при повторному розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та поданих документів ОСОБА_1 від 17.07.2019 та виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 по справі №640/11106/20, що призвело до втрати позивачем частини розміру своєї пенсії, а саме на загальну суму 6 017,25 грн за 37 місяців з 17.07.2019 по 31.08.2022;

4) прийняттям ГУ ПФУ в Полтавській області протиправного рішення про відмову у нарахуванні та виплаті компенсації за втрату частини пенсії, призначеної рішенням №84 від 28.06.2022, у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 17.07.2019 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Таким чином, позивач просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області моральну шкоду в сумі 41320,84 грн, обгрунтовуючи її, зокрема, прийняттям ГУ ПФУ в Полтавській області протиправного рішення №219 від 23.08.2019, протиправними діями та бездіяльністю, вчиненими пенсійним органом, зокрема, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 по справі №640/11106/20, які не є предметом спору в даній справі. Розмір моральної шкоди позивач оцінив у сумі 41320,84 грн, що сплачена ним в якості єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з липня 2017 року по травень 2022 року, тобто періоду, протягом якого тривало відновлення прав позивача після прийняття ГУ ПФУ в Полтавській області рішення №219 від 23.08.2019 про відмову у призначенні пенсії.

Суд наголошує, що публічно-правовий спір стосовно правомірності рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №219 від 23.08.2019 вже вирішено судом у справі №640/11106/20, відтак спір про стягнення моральної шкоди, пов`язаної із прийняттям такого рішення, в силу вимог частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. розглядаються адміністративним судом лише у тому випадку, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Вимогу про стягнення моральної шкоди, що випливає тільки із оскаржуваної у цій справі бездіяльності суб`єктів владних повноважень, позивачем не заявлено, а, виходячи із принципу диспозитивності, за яким кожна особа, яка звернулася до суду за судовим захистом, розпоряджається вимогами на свій розсуд, суд не має повноважень вирішувати питання про роз`єднання позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, яка пов`язана, як з рішеннями, діями і бездіяльністю, що не є предметом спору у цій справі, так і з бездіяльністю, яка оскаржується у цій справі.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позивачем об`єднано в одне провадження кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, тобто, порушено правила об`єднання позовних вимог і підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу відсутні.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.В. Довгопол