Справа № 521/3258/22
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 521/3258/22
Провадження № 2-а/521/12/23
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.
Учасники справи:
Відповідач Департамент патрульної поліції
Представник Нагнибіда О.М.
Третя особа - інспектор роти ТОР управління патрульної поліції в Одеській області
Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Демченко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позов ом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи: інспектора роти ТОР управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демченка Дениса Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕОА № 5304490 від 10 лютого 2022 року.
Відповідно до матеріалів справи, а саме наданої копії паспорту громадянина України, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 року передано справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, на розгляд Київського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2022 року прийнято справу до провадження та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Проведено заміну неналежного відповідача по даній справі - Управління патрульної поліції в Одеській області, на належного - Департамент патрульної поліції. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси, оскільки з матеріалів справи вбачається, що юридична адреса Департаменту патрульної поліції: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою ОСББ «ШОТА», та територіально відносить до Малиновського районну м. Одеси.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси суду від 28 листопада 2022 року прийнято адміністративну справу до провадження та призначено судове засідання на 13 грудня 2022 року об 11.00 год.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на такі обставини.
10 лютого 2022 року приблизно о 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 (надалі - позивач), рухався на транспортному засобі марки «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , по АДРЕСА_3 , де був зупинений інспектором УПП в Одеській області батальйон «ТОР» лейтенантом поліції Демченко Денисом Сергійовичем. На питання, що послугувало підставою для зупинки інспектор УПП в Одеській області батальйон «ТОР» - лейтенант поліції Демченко Денис Сергійович не відповів, а лише попросив надати документи для перевірки. Надавши документи, інспектор протримавши їх кілька хвилин у руках, одночасно щось натискаючи в наявному у нього планшеті, звернувся до позивача та повідомив, що стосовно нього буде складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що, нібито позивач при зупинці транспортного засобу співробітниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б Правил дорожнього руху.
Одразу після цього інспектором УПП в Одеській області батальйон «ТОР» лейтенантом поліції Демченко Денисом Сергійовичем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5304490 від 10.02.2022 (надалі - оскаржувана постанова), копія якої додається, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, вважаючи її, такою, що складена в порушення норм закону, а тому такою, що підлягає скасуванню, позивач вимушений звернутися до суду, посилаючись на таке.
Інспектором УПП в Одеській області батальйон «ТОР» лейтенантом поліції Демченко Денисом Сергійовичем положення Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII додержані не були та в ході бесіди поліцейський не надав жодного доказу, який вказував би на наявність підстав для зупинки транспортного засобу, відтак в останнього були відсутні підстави зупиняти транспортний засіб, яким керував позивач.
Інспектор, який склав оскаржувану постанову, не здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення, як то передбачено главою 22 КУпАП, та не встановив обставини, які підлягають з`ясуванню, відповідно до ст. 280 КУпАП, а остання була винесена без єдиного доказу вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення. Крім того, поліцейським при винесенні вказаної постанови не продемонстровано жодного доказу, який свідчив би про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також, в момент винесення постанови позивачем було звернуто увагу поліцейського на те, що аварійна сигналізація працює, однак не звертаючи на це уваги, поліцейським була надана відповідна постанова та залишено місце розгляду справи.
Представник Департаменту патрульної поліції заперечував проти поданого позову, про що надав відзив на позов, посилаючись на такі обставини.
10.02.2022 року в ході виконання службових обов`язків, інспектор роти «ТОР» управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Демченко Денис Сергійович, за адресою: м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 10/15, виявив т/з «NISSAN ROGUE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці співробітниками поліції, чим порушив пункт 9.9.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Розділом 9 ПДР України встановлено, попереджувальними сигналами є: г) увімкнення аварійної сигналізації сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знаків автопоїзда.
Згідно п. 9.9.6 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Треба врахувати, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмові пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектором патрульної поліції Демченко Д.С. було винесено постанову серії ЕАО № 5304490 від 10.02.2022 року зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження.
Відповідно до ст. 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу - тягнуть за собою попередження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 1 ч. 1 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказам МВС №1026 від 18.12.2018 року, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.
Відповідно до пп. 6 п. 3 Розділу І вищезазначеної Інструкції, портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.
Окрім того, відповідно до вищезазначеної Інструкції, відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.
Відповідно до пункту 3 Розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів становить 30 діб.
Матеріали по справі № 521/3258/22 надійшли до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 01.09.2022 року.
Станом на 01.09.2022 відеозаписи по даній справі відсутні на серверах сектору зв`язку та телекомунікацій УПП в Одеській області ДПП у зв`язку з закінчення терміну зберігання.
Відповідно до статті 252 КУпАП та пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Однак, інспектор Демченко Д.С. зазначив у графі №7 «До постанови додаються» постанови серії ЕАО № 5304490 від 10.02.2022 року технічний засіб за допомогою якого здійснювалась фіксація правопорушення «471937».
Відтак, постанова відносно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5304490 від 10.02.2022 року повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та винесена на підставі доказів, які містяться в справі.
В судовому засіданні 17 січня 2023 року представник відповідача наполягав на відмові у задоволенні позову.
Третя особа інспектор роти «ТОР» управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Демченко Денис Сергійович заперечував проти позову, посилаючись на те, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, не порушував прав особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, відеофіксація ним здійснювалася, але докази знищені за терміном зберігання.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Справа розглянута за відсутності учасників справи у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
10.02.2022 року в ході виконання службових обов`язків, інспектор роти «ТОР» управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Демченко Денис Сергійович, за адресою: м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 10/15, виявив т/з «NISSAN ROGUE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці співробітниками поліції, чим порушив пункт 9.9.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами статті 125 КУпАП - інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
П. п. 1, 3 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.
Відповідно до ч. 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Згідно п.п 9.9.6 Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.2017 року).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.2017 року).

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до районного суду в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, встановлених КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача. Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні . Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили . Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За викладених обставин адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений суд має стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 19, 72, 77, 90, 141, 162, 205, 242-246, 250-251, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5304490 від 10 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 125 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06 лютого 2023 року.

Суддя В.К.Гуревський