Справа № 580/7418/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року справа № 580/7418/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду 23.09.2021 звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Медведівської сільської ради (далі відповідач), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої 08.10.2021, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Медведівської сільської ради №11-29/VІІІ від 25.06.2021 Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в частині відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га із земель комунальної власності, розташованої в адміністративних межах Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:1088;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24 травня 2021 року та прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га із земель комунальної власності, розташованої в адміністративних межах Медведівської сільської ради, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:1088.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.05.2021 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га із земель комунальної власності, розташованої в адміністративних межах Медведівської сільської ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:1088. Рішенням Медведівської сільської ради йому відмовлено у наданні такого дозволу, в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка надана у користування громадянам згідно рішення Медведівської сільської ради №108/XV-8 від 22.02.2001 та використовуються ними по даний час. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відтак, спірне рішення відповідача не ґрунтується на вимогах закону та порушує право позивача на отримання земельної ділянки, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позову заперечив, подавши до суду 30.11.2021 відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржуване рішення сільської ради є законним, оскільки позивач, подаючи заяву щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності не надав погоджень землекористувачів земельною ділянкою за кадастровим номером :01:002:1088. При цьому, відповідач звертає увагу, що на день подачі позивачем 24.05.2021 заяви щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, на відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га із земель комунальної власності за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1088, посадовими особами відділу містобудування, архітектури, комунальної власності, земельних відносин та житлово-комунального господарства Медведівської сільської ради було надано роз`яснення, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:1088 надано у користування громадянам згідно рішення Медведівської сільської ради № 108/ХV-8 від 22.02.2001 Про надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери в ур. Савківський яр, та використовуються ними по даний час. Тобто, вказує відповідач, позивачу було відомо про те, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:1088 перебуває в користуванні громадян, однак заявник наполягав на наданні дозволу на виготовлення технічної документації за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:1088. У зв`язку з цим просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача 09.12.2021 подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що позивач, подаючи заяву, подав графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки та наявна інформація, що дана земельна ділянка є комунальною власністю, є землею запасу та не надана у власність чи користування громадянам чи юридичним особам. Також згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 267420646 від 26.07.2021 щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1088 відсутні відомості про реєстрацію іншого речового права, та і в рішенні №108/ХУ-8 від 22.02.2001, на яке посилається відповідач у відмові, жодної інформації саме про цю ділянку не йдеться.

Ухвалою суду від 12.01.2022 зупинено провадження в адміністративній справі №580/7418/21 строком на два місяці. Зобов`язано позивача та відповідача в строк до 12.03.2022 надати до суду докази примирення.

Ухвалою суду від 11.03.2022 надано сторонам додатковий час для примирення до 16.05.2022. Продовжено строк зупинення провадження у справі до 16.05.2022. Зобов`язано позивача та відповідача в строк до 16.05.2022 надати до суду докази примирення.

Ухвалою суду від 16.05.2022 надано сторонам додатковий час для примирення до 18.07.2022. Продовжено строк зупинення провадження у справі до 18.07.2022. Зобов`язано позивача та відповідача в строк до 18.07.2022 надати до суду докази примирення.

Ухвалою від .... поновлено провадження у справі.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 267420646 від 26.07.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1088 площею 11,5 га розташована в адміністративних межах Медведівської сільської ради і відноситься до комунальної форми власності.

ОСОБА_1 24.05.2021 звернувся до Медведівської сільської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Медведівської сільської ради з кадастровим номером :01:002:1088.

Рішенням Медведівської сільської ради Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 11-29/VIII від 25.06.2021 відмовлено позивачу у наданні такого дозволу, в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка надана у користування громадянам згідно рішення Медведівської сільської ради № 108/XV-8 від 22.02.2001 Про надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери в ур. Савківський яр та використовуються ними по даний час.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п. а ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом в ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Із наведених правових норм Земельного кодексу України вбачається, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих положень у системному їх зв`язку, суд приходить до висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд зазначає, що відповідач у рішенні не аргументував свою відмову у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту, пославшись лише на норми закону.

Також, суд критично оцінює аргументи відповідача, що рішенням Медведівської сільської ради № 108/XV-8 від 22.02.2001 Про надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери в ур. Савківський яр дана земельна ділянка надана у користування громадян та використовується ними по даний час, з огляду на таке.

Із аналізу статей 118, 122 Земельного кодексу України вбачається, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розроблення проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою особі при дотриманні ним вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Земельним кодексом України передбачено механізм безоплатної передачі земель сільськогосподарського призначення у власність та вичерпні підстави для відмови в цьому, а тому відповідач не мав право відмовляти позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність за наявності поданих та перевірених судом документів.

При цьому суд звертає увагу, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача вчинити певні дії суд зазначає, що в силу п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача, в тому числі шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права.

Суд зазначає, що не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Медведівську сільську раду повторно розглянути питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає що між ОСОБА_1 та адвокатом Посипайко А. І. укладено договір №10/21 від 22.07.2021 про надання правової допомоги та передбачено обсяг робіт.

До заяви наданий акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.10.2021, згідно з яким були проведенні такі роботи (надані такі послуги): професійна правнича допомога у даній справі (збір письмових доказів, написання позовної заяви, подання позову до суду, консультації по чинному законодавству України) 5 000 грн.

Окрім того, в матеріалах наявна копія квитанції ПриватБанку № 0.0..1 від 23.09.2021 про перерахунок позивачем грошових коштів в розмірі 5 000 грн.

Однак слід зазначити, що такі послуги, як: збір письмових доказів, подання позову до суду, консультації по чинному законодавству України, не є самостійними послугами, а є складовими підготовки справи до розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем надано незначну кількість письмових доказів.

Отже, заявляючи про вартість послуг зі складання адміністративного позову в сумі 5 000 грн, позивачем порушено принцип співмірності витрат на правничу допомогу з об`ємом наданої послуги, тому суд вважає співмірною вартість правничих послуг з підготовки справи до розгляду в сумі 2 000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов належить задовольнити частково, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 908,00 грн, суд дійшов висновку про стягнення частини понесених позивачем судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Медведівської сільської ради №11-29/VІІІ від 25.06.2021 Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в частині відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га із земель комунальної власності, розташованої в адміністративних межах Медведівської сільської ради, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:1088.

Зобов`язати Медведівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га із земель комунальної власності, розташованої в адміністративних межах Медведівської сільської ради, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:1088 та прийняти обґрунтоване рішення в межах повноважень і у спосіб, що встановлені законами України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Медведівської сільської ради (20930, Черкаська область, Чигиринський район, с. Медведівка, вул. Б. Хмельницького, 44 В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. та судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ