Справа № 200/16637/21
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Справа№200/16637/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання протиправним, нікчемним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2021 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Краматорської міської ради про визнання протиправним, нікчемним та скасування рішення відповідача «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Краматорської територіальної громади» від 08 липня 2021 року № 11/VIII 642.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є регуляторним актом і під час його прийняття відповідач не дотримав регуляторної процедури, передбаченої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема, з огляду на 1) відсутність належного погодження з Державною регулятивною службою України проекту рішення як регуляторного акта, 2) допущення порушень при складанні аналізу регулятивного випливу регулятивного акта, 3) неопублікування проекту рішення із збільшеними ставками податку, 4) порушення строків публічних обговорень, 5) відсутності опублікованого протоколу громадських обговорень, 6) відсутності плану проведення консультацій з громадкістю на рік.

Окремо серед підстав протиправності оскаржуваного рішення, на які вказує позивач, слід виділити невідповідність рішення підпункту 266.2.2. пункту 266.2. статті 266 Податкового кодексу України, оскільки не передбачає повного переліку об`єктів, які не є об`єктами оподаткування.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28 грудня 2021 року (з урахуванням виправленої описки).

Оголошення про відкриття провадження у справі опубліковано на вебсайті Краматорської міської ради за посиланням: https://krm.gov.ua/povidomlennya-na-vykonannya-uhvaly-donetskogo-okruzhnogo-administratyvnogo-sudu-vid-02-grudnya-2021 roku/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

29 грудня 2021 року відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у позові з тих підстав, що оскаржуване рішення не є регуляторним актом.

Підготовче засідання, призначене на 28 грудня 2021 року, згідно з актом суду від 28 грудня 2021 року не відбулось у зв`язку із застосуванням заходів евакуації працівників та відвідувачів суду з приміщень суду з огляду на отримане анонімне повідомлення про замінювання будівлі і тому було відкладено повістками на 24 січня 2022 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року продовжено строк підготовчого провадження, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07 лютого 2022 року, витребувано докази у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 01 березня 2022 року.

Повістками сторін повідомлено про нову дату судового засідання, призначеного на 06 лютого 2023 року.

У судове засідання представники сторін не з`явилися. Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача повідомила про причини неявки.

З огляду на це суд вирішив на підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі, розташованої в місті Краматорськ Донецької області, на підставі договору дарування від 22 квітня 2021 року.

Таким чином, позивач є суб`єктом правовідносин, в яких буде застосовано оскаржуваний акт, який набув чинності 01 січня 2022 року (стаття 264 КАС України).

08 квітня 2021 року на офіційному вебсайті Краматорської міської ради розміщено інформаційне повідомлення про початок з 09 квітня 2021 року публічного громадського обговорення проекту регуляторного акта проекту рішення Краматорської міської ради «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Краматорської територіальної громади».

09 квітня 2021 року оприлюднено проект вказаного рішення та аналіз його регулятивного впливу.

За змістом проекту вказаного рішення підпункт 3.1.3 проекту рішення ради передбачав ставки податку для фізичних та юридичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 0, 2% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування для всіх типів об`єктів нерухомості та всіх видів територіальних зон міста.

Державною регулятивною службою України надано пропозиції стосовно приведення проекту регуляторного акта до відповідності вимогам чинного законодавства України; а приведення аналізу регулятивного впливу до відповідності вимогам Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2004 року № 308.

За змістом звіту про результати публічного громадського обговорення проекту регуляторного акта 23 квітня 2021 року на засіданні, які відбулось за участю посадових осіб Головного управління ДПС у Донецькій області, розглянуто пропозиції та зауваження щодо проекту регуляторного акта;

29 квітня 2021 року відбулось публічне громадське онлайн-обговорення на платформі 200М;

17 травня 2021 року на засіданні робочої групи з підведення підсумків публічного громадського обговорення частково враховано пропозиції та зауваження, зокрема, збільшення оподаткування об`єктів нежитлової нерухомості з 0, 2% до 0, 5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Краматорської міської ради «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Краматорської територіальної громади» від 08 липня 2021 року № 11/VIII-642 (далі рішення ради № 11/VIII 642), окрім встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Краматорської територіальної громади, визначено особливості справляння цього податку.

Так, підпунктом 3.1.3 рішення ради № 11/VIII 642 передбачено, зокрема, ставки податку для фізичних та юридичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 0, 5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування для всіх типів об`єктів нерухомості та всіх видів територіальних зон міста.

Пунктом 5 рішення ради № 11/VIII 642 встановлено, що рішення набуває чинності 01 січня 2022 року.

Після прийняття вищезазначеного рішення іншим рішенням Краматорської міської ради від 28 липня 2021 року № 12/VIII-662 внесено зміни та доповнення до плану діяльності міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2021 рік, затвердженого рішенням міської ради від 17 грудня 2020 року № 2/VIII-16, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до нової редакції пункт 1 плану діяльності міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2021 рік передбачав прийняття в першому півріччі 2021 року (до 30 червня 2021 року) рішення міської ради «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Краматорської територіальної громади».

Рішення оприлюднено 12 липня 2021 року і опубліковано на офіційному вебсайті за посиланням https://krm.gov.ua/wp-content/uploads/2021/07/resh_11_8_642.pdf.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, статтею 10 Податкового кодексу України віднесено до місцевих податків.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України cільські, селищні, міські ради та […], в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1. пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України).

Отже, встановлення органами місцевого самоврядування місцевих податків і зборів, у тому числі податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, відбувається відповідно до Податкового кодексу України та у порядку, що визначений цим Кодексом.

Рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке приймається на підставі, за правилами й на виконання відповідних приписів Податкового кодексу України і оприлюднюється у встановленому цим Кодексом порядку.

Таке рішення не належить до регуляторних актів у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», у зв`язку з чим цей Закон не поширює свою дію на таке рішення.

Податковим кодексом України, який у спірних правовідносинах є спеціальним актом законодавства та норми якого є пріоритетними у застосуванні, визначені основні засади податкового законодавства України і загальні засади встановлення податків і зборів, якими не передбачено застосування регуляторних процедур відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» під час прийняття органом місцевого самоврядування рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

З огляду на викладене при розгляді цієї справи підлягає врахуванню правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі № 0940/2301/18, згідно з якою оскаржуване рішення сільської ради, як це випливає з його змісту, виконує, насамперед, функцію наповнення місцевого бюджету й не змінює порядок адміністрування місцевих податків та зборів, компетенцію контролюючих органів тощо, не формулює власні регулятивні механізми, а тому й не має регуляторного впливу, оскільки лише на підставі, за правилами та на виконання відповідних приписів Податкового кодексу України, закріплених у його статті 12, визначає елементи податку, зокрема, об`єкт оподаткування, платника податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

У зв`язку з викладеною правовою позицією суд не приймає до уваги доводи позивача щодо недотримання відповідачем регуляторної процедури, передбаченої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 7.1. статті 7 Податкового кодексу України під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Під час встановлення податку можуть передбачатися податкові пільги та порядок їх застосування (пункт 7.2. статті 7 Податкового кодексу України).

При цьому пункт 7.4. статті 7 Податкового кодексу України конкретизує, що елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Статтею 266 розділу XII Податкового кодексу України врегульовано питання справляння податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Вказаною статтею, окрім одного елемента ставки податку, визначено всі інші елементи, передбачені пунктом 7.1. статті 7 Податкового кодексу України: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; пільги з податку; податковий період; порядок обчислення податку; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Підпункт 12.4.1. пункту 12.4. статті 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів відносить встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 2 оскаржуваного рішення вирішено встановити обов`язкові елементи податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, згідно зі статтею 266 Податкового кодексу України.

Вказане свідчить про встановлення оскаржуваним рішенням всіх обов`язкових елементів, визначених пунктом 7.1. статті 7 Податкового кодексу України.

Щодо ставки податку підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України зазначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Встановлена оскаржуваним рішенням ставка податку не перевищує встановленого нормою максимального обмеження, що свідчить про її відповідність вимогам підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України.

Отже, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку.

Доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваного рішення підпункту 266.2.2. пункту 266.2. статті 266 Податкового кодексу України, оскільки останнє не передбачає повного переліку об`єктів, які не є об`єктами оподаткування, не приймаються судом до уваги, оскільки ці доводи не свідчать про порушення прав позивача. До наведеного позивачем переліку об`єктів не входить нежитлова будівля, яка їй належить.

Відповідно до підпункту 12.3.4. пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі № 0940/2301/18, на відносини, пов`язані із порядком та способом офіційного оприлюднення нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування, зокрема й з питань оподаткування місцевими податками та зборами, які не можуть залишатись неврегульованими, можливо поширити дію частини п`ятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою встановлено обов`язковість опублікування нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування на офіційному вебсайті (у разі наявності такого інформаційного ресурсу).

Матеріалами справи підтверджується дотримання вимог щодо опублікування рішення.

З огляду на викладені висновки суд відмовляє у позові.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання протиправним, нікчемним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя Ю.М. Льговська