Справа № 143/1137/22
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/1137/22
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А. В.,

з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гончарука Р. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, -

Встановив:

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, згідно з яким ОСОБА_1 оскаржив постанову інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Панасюка Б. А. серії БАВ №463094 від 13.11.2022 про накладення на нього штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст.126 КУпАП; постанову помічника інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чумака В. Л. серії БАВ №463095 від 13.11.2022 про накладення на нього штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст.121 КУпАП та постанову помічника інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чумака В. Л. серії БАВ №463096 від 13.11.2022 про накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст.121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 13.11.2022 інспектором з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Панасюком Б. А. було винесено постанову серії БАВ №463094, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень. Відповідно до постанови, 13.11.2022 о 20:00 год. в с. Малинки по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , який не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Також, 13.11.2022 помічником інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В. Л. було винесено постанову серії БАВ №463095, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень. Відповідно до постанови, 13.11.2022 о 20:00 год. в с. Малинки по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , у якого не горіли фари у режимі ближнього світла, чим порушив п. п. 31.1, 31.6 «б» ПДР України.

Крім того, 13.11.2022 помічником інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В. Л. було винесено постанову серії БАВ №463096, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, 13.11.2022 о 20:00 год. в с. Малинки по вул. Центральна водій ОСОБА_1 під час руху на транспортному засобі ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , обладнаними засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України.

Оскільки у вказаний в постановах день та час він транспортним засобом ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , по вул. Центральна в с. Малинки не керував, так як за кермом вказаного транспортного засобу перебував його брат, вважає, що дії поліцейських є незаконними, а тому просить зазначені вище постанови скасувати.

Ухвалою суду від 19.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.12.2022 від Головного управління національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив скасувати постанови про накладення на нього адміністративного стягнення вважаючи їх безпідставними. Суду пояснив, що того дня він відпочивав у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де вживав спиртні напої. Разом із ним був тверезий водій його брат ОСОБА_2 . З кафе вони вийшли близько 8 години. Повертаючись додому вони зупинились біля «Лимончика» де помітили поліцейську машину. При в`їзді в село їх зупинили працівники поліції, які не зважаючи на ту обставину, що за кермом автомобіля був його брат, склали постанови про вчинення ним адміністративних правопорушень.

Представник позивача адвокат Гончарук Р. О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, згідно з яким щодо задоволення позовних вимог заперечив, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що стягнення передбачені ч.2 ст.126, ч. ч. 1, 5 ст.121 КУпАП накладені поліцейськими в межах наданих їм повноважень під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що того дня його брат ОСОБА_1 попросив його бути тверезим водієм, на що він погодився. Повертаючись з м. Погребище, біля в`їзду в село, їх зупинили поліцейські, які стверджували, що за кермом був не він, а ОСОБА_1 . Між ними виникла суперечка, тому вони почали знімати все на відео.

З`ясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з таких міркувань.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 13.11.2022 інспектором з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Панасюком Б. А. було винесено постанову серії БАВ №463094, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень. Відповідно до постанови, 13.11.2022 о 20:00 год. в с. Малинки по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , який не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Також, 13.11.2022 помічником інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В. Л. було винесено постанову серії БАВ №463095, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень. Відповідно до постанови, 13.11.2022 о 20:00 год. в с. Малинки по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , у якого не горіли фари у режимі ближнього світла, чим порушив п. п. 31.1, 31.6 «б» ПДР України.

Крім того, 13.11.2022 помічником інспектора з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В. Л. було винесено постанову серії БАВ №463096, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, 13.11.2022 о 20:00 год. в с. Малинки по вул. Центральна водій ОСОБА_1 під час руху на транспортному засобі ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , обладнаними засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України.

Не погоджуючись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваних постановах не відповідають дійсності. Позивач наполягає, що не порушував ПДР України, оскілки у визначені в протоколах дні та час транспортним засобом не керував, а відтак в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, визначених ч.2 ст.126, ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом пункту 1.10. ПДР України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Водночас, водієм у розумінні ПДР України є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Розділом 2 ПДР України встановлено права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.

Так, підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.6 «б» ПДР України визначено, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Однак відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов не надано.

Так, судом встановлено, що як докази вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідачем надано лише постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №463094 від 13.11.2022, серії БАВ №463095 від 13.11.2022 та серії БАВ №463096 від 13.11.2022.

Проте зазначені постанова є предметом спору між позивачем та відповідачем та не можуть розглядатися як докази, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах. Самі по собі постанови не підтверджують, що 13.11.2022 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Москвич-412, д. н. НОМЕР_1 , а будь-які інші докази, зокрема відеозапис на якому б було зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом, перебування за кермом у процесі руху, переміщення тощо, відповідачем суду не надані.

Натомість, з наданого позивачем відеозапису вбачається, що позивач категорично заперечував керування транспортним засобом ще на стадії складання протоколів, стверджуючи, що за кермом автомобіля був його брат.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. п. 2.1 «а», 31.1, 31.6 «б», 2.3 «б» ПДР поліцейський має зафіксувати саме керування особою відповідним транспортним засобом. Проте доказів того, що позивач керував транспортним засобом відповідачем не надано.

Отже, суб`єкт владних повноважень при винесенні постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП про порушення ним вимог пункту п. 2.1 «а», 31.1, 31.6 «б», 2.3 «б» ПДР, діяв всупереч вимог чинного законодавства, оскільки відсутні докази, які б доводили факт порушення водієм Правил дорожнього руху.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанов серії БАВ №463094 від 13.11.2022, серії БАВ №463095 від 13.11.2022 та серії БАВ №463096 від 13.11.2022 та направлення справи на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 463094 від 13.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 463095 від 13.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КУпАП надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 463096 від 13.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.121 КУпАП надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.01.2023.

Суддя