Справа № 154/3752/22
Суддя: Кусік І. В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м.Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Баскакової К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Рязанцева О.Є.,

представника відповідача Барила О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови серії ГАБІ №169532 від 04 листопада 2022 року, винесену поліцейським Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області Стадніком В.В. про накладення адміністративного стягнення у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 850 гривень та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначив, що 04 листопада 2022 року поліцейським Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №169532, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Зазначає, що у оскаржуваній постанові вказано, що 04.11.2022 року о 01 год. 10 хв. він, ОСОБА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю доказів наявності у позивача умислу на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та наголосив при цьому, що зазначену постанову прийнято з порушенням вимог ст. 279 КУпАП..

Вказує, що підставою для виклику поліцейських слугувало перешкоджання його нічного відпочинку його колишньою дружиною ОСОБА_2 , з якою після розірвання шлюбу він проживає за однією адресою: АДРЕСА_1 . Так, близько півночі 03 листопада 2022 року вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою перешкодити його сну в черговий раз, щоб спровокувати сварку, без жодних для того потреб, неодноразово заходила до його кімнати і будила його, чим безпричинно переривала його відпочинок. На його зауваження та прохання припинити такі дії вона не реагувала. Після четвертої такої провокації з метою припинити таку поведінку ОСОБА_3 він зателефонував у поліцію і повідомив про неправомірні дії.

На місце події прибув наряд поліцейських. Поліція з`ясувала, що ОСОБА_3 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, на це вказувала її поведінка та характерний запах алкоголю з ротової порожнини. Втім, усе закінчилося тим, що поліція ніяк не відреагувала на поведінку ОСОБА_3 , а безпідставно склала на нього протокол заст.183 КУпАП за неправдивий виклик поліції.

Так, у порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026, поліцейський, який опитував його, вимкнув нагрудну відеокамеру. При цьому він чомусь почав записувати їхню розмову на свій планшет. Вважає такі його дії незаконними. Окрім того, поліцейський всупереч вимогам ст. 279 КУпАП не роз`яснив йому прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ч.1 ст. 268 КУпАП. Доказом цього є відсутність його підпису про те, що йому роз`яснювалися права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на копії оскаржуваної ним постанови.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 18.11.2022 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Рязанцев О.Є. позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові, просили їх задоволити. Позивач наголосив, що він не вчиняв жодних дій та не мав умислу на неправдивий виклик працівників поліції. Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того наголосив, що поліцейський не роз`яснював йому прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ч.1 ст. 268 КУпАП, доказом чого є відсутність його підпису у постанові. Також він просив, щоб йому оголосили текст постанови, бо він не мав окулярів і сам не міг прочитати її, однак йому відмовили у цьому.

Представник позивача зазначив, що було порушено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026, так як поліцейський повинен був безперервно вести відеозапис події, у той час, як він був перерваний та не роз`яснено прав особі, що притягається до адмінвідповідальності.

У судовому засіданні представник відповідача Барило О.П. позовні вимоги не визнав, ствердив, що оскаржувану постанову було прийнято з дотриманням вимог КУпАП. Умисні протиправні дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.183 КУпАП, оскільки він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши на лінію 102 що за адресою АДРЕСА_1 стосовно нього та ОСОБА_4 вчиняє неправомірні дії. По приїзду працівників поліції, наведені позивачем обставини не знайшли свого підтвердження. У зв`язку з наведеним, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП і правомірно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Зазначив, що в оспорюваній постанові є підпис ОСОБА_1 про те,що він ознайомлений з правами соби, яка притягається до адміністративної відповідальності, окрім того, з відозапису події видно, що ОСОБА_1 декілька разів наголошували, що стосовно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення. У зв`язку з наведеним, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 04 листопада 2022 року стосовно позивача ОСОБА_1 було прийнято постанову серії ГАБІ № №169532 у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП, згідно з якою 04 листопада 2022 року о 01 год 10 хв. знаходячись у м. Володимирі, провулок Мирний,4, останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена, зокрема, ст.183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, місце проживання чи перебування; опис обставин,установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 183 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається зі змісту постанови та відтвореного відеозапису працівники поліції виїхали на повідомлення ОСОБА_1 до служби 102 про те, що його бувша дружина вчиняє домашнє насилля. По приїзду працівники поліції встановили неправдивість виклику оскільки за поясненнями самого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між ними існують неприязні стосунки і в даному випадку ОСОБА_2 не вчиняла по відношенню ОСОБА_1 домашнього насилля, а гучно включила звук телевізора, чим заважала ОСОБА_1 спати.

На думку суду в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки він умисно здійснив завідомо неправдивий виклик поліції про скоєння щодо нього домашнього насилля.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені положення повністю відповідають і вимогам п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем надано в якості доказу вчинення ОСОБА_1 відеозапис з бодікамери поліцейського Володимирського ВП Сойко В.П.

Відповідно відтвореного відеозапису зафіксовано події, що передували складанню протоколу про адмінправопорушення за ст. 183 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

При цьому відтворений відеозапис повністю підтверджує викладеному в постанові в частині складу адміністративного правопорушення.

Щодо позиції позивача та його представника про недопустимість переривання відеозапису фіксування подій суд констатує наступне:

Відповідно вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Згідно показів, допитаного в судовому засіданні в якості свідка поліцейського Володимирського РВП ОСОБА_5 під час фіксування подій він вимикав бодікамеру лише 1 раз, у випадку пов`язаному з виникненням у особистого приватного становища.

Тож враховуючи вищевикладене суд вважає за можливим прийняти покази свідка в цій частині і не визнає його дії незаконними а відеозапис визнає належним доказом, який в свою чергу доводить винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

При цьому виходячи з аналізу положень Конституції України, КАС України, КУпАП, практики ЄСПЛ судове оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення в Україні це адміністративно-процесуальна діяльність суду, з метою реалізації філософсько-природного та конституційного права осіб постати перед неупередженим арбітром (судом), щоб жодна особа, яка не скоювала адміністративне правопорушення, чи вина якої не доведена, не була притягнута до адміністративної відповідальності і навпаки, щоб кожен, вина кого була доведена не уникнув справедливого адміністративного покарання.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у вчиненому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в чого вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення. Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права (мається на увазі пояснення суті визначених статей, а не їх просте зачитування), передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 256 КУпАП, п. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом №1376).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно показів, допитаного в судовому засіданні в якості свідка поліцейського Володимирського РВП ОСОБА_5 події фіксувалися за допомогою нагрудної бодікамери. Права ОСОБА_1 він роз`яснював, що має бути зафіксоване на відео. Крім того ОСОБА_6 проставив свій підпис на постанові про адмінправопорушення про те, що він ознайомлений з правами.

Натомість при відтворенні відеозапису з бодікамери свідка ОСОБА_5 не підтверджено факту роз`яснення працівниками поліції прав особі, яка притягається до адмінвідповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На думку суду підпис ОСОБА_1 в постанові, в графі про ознайомлення правопорушника не свідчить про роз`язнення йому прав, відповідно до вимог п. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Натомість за показами позивача ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснювали йому його права, лише вказали на місця, в яких він мав проставити свій підпис в постанові.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказів того, що працівниками поліції під час складання постанови дотримано вимог Закону та роз`яснено права ОСОБА_1 суду не надано.

Таким чином, всупереч положенням ст. 77 ч.2 КАС України, відповідач не навів належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 286 ч. 3 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її законності суд має констатувати, що працівником Національної поліції під час винесення оскаржуваної постанови не дотримано вимог Закону, не роз`яснено особі, що притягується до адміністративної відповідальності її прав, передбачених Законами України, а отак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як незаконна, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 2, 72, 90, 205, 242-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 23, 183, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026, п. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом №1376,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ГАБІ №169532 від 04 листопада 2022 року, винесену поліцейським Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області Стадніком В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне Управління Національної поліції у Волинській області, 43000 м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, .

Повне рішення суду складено 07.02.2023 року.

Головуюча Ірина КУСІК