Справа № 640/28892/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність вчинену Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 у цій же справі;

- визнати протиправними рішення та дії вчинені Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 17.03.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 у цій же справі;

- визнати протиправними дії вчинені Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо розрахунку фактичного розміру та виплати належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 у цій же справі, в питаннях:

обчислення розміру індексації грошового забезпечення за 2015 рік із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - листопад 2014 року, замість визначення місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - липень 2014 року, а також проведенням такого обчислення з грудня 2015 року замість січня 2015 року;

обчислення розміру індексації грошового забезпечення з 2016 року із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - січень 2016 року, замість визначення місяцем початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - липень 2014 року;

- стягнути з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 недоплачену суму індексації грошового забезпечення, передбачену Законом України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, за період з січня 2015 року по лютий 2017 року під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 у цій же справі, у розмірі 15 558,81 грн., без урахування сум податку та інших обов`язкових платежів на вказану виплату, обраховану із урахуванням раніше нарахованої та виплаченої суми у розмірі 4423,72 грн., замість 19982,53 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність вчинену Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 у цій же справі; визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо встановлення при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період грудень 2015 року - базового місяця листопад 2014 року та з січня 2016 року по 28.02.2017 базового місяця - січень 2016 року; зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 28.02.2017, виходячи з базового місяця липень 2014 року, із врахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині визначення періоду для обчислення розміру індексації грошового забезпечення, та прийняти нове, яким задовольнити позовну вимогу у вказаній частині в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого офіцера відділу організації патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2

Наказом Міністерства оборони України (по особовому складу) від 03.05.2017 №294 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини восьмої статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зокрема, 28.01.2021 та 17.03.2021 (повторний) позивач звертався до відповідача із запитами на інформацію, у яких, зокрема просив здійснити нарахування та виплату належної йому індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2017 рік під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 у цій же справі, у відповідності до Законом України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, на картковий рахунок та надати відповідні розрахунки.

За доводами позивача на запит від 28.01.2021 відповідач не надав письмової відповіді у строки визначені чинним законодавством.

На повторний аналогічний запит від 17.03.2021, відповідач надав відповідь листом від 29.03.2021 №305/608, згідно якого Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України повідомило ОСОБА_1 про те, що виконано в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 та надано розрахунок індексації та копію платіжного доручення.

Згідно розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19, обчислення розміру індексації грошового забезпечення за 2015 рік здійснено із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - листопад 2014 року, за 2016 - 2018 роки із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - січень 2016 року.

Позивач не погоджується із обчислення розміру індексації грошового забезпечення за 2015 рік із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - листопад 2014 року та за 2016 рік із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - січень 2016 року.

За твердженнями позивача за період з січня 2015 року по лютий 2017 року обчислення розміру індексації грошового забезпечення має здійснюватися із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - липень 2014 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулює Закон України «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Стаття 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Матеріали справи підтверджують, що звернення позивача від 28.01.2021 отримано Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України 01.02.202 о 16:01:00 (згідно роздруківки з офіційного сайту Укрпошти, треку-номерів відстеження: 050).

Однак, Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України не надало відповіді на запит ОСОБА_1 від 28.01.2021, що відповідачем не спростовано та не зазначено жодних пояснень з цього приводу у письмовому відгуку.

За наведеного, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності вчиненої Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В подальшому, Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України листом від 29.03.2021 №305/608 повідомило про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 в повному обсязі.

Суд наголошує, що вказана відповідь не є рішенням органу владних повноважень та має лише інформативний характер про виконання Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19 в повному обсязі, та не створює для позивача жодних обов`язків і не порушує жодних прав.

Отже, відповідач при наданні відповіді на запит ОСОБА_1 від 28.01.2021 не вчинив жодних протиправних дій, а тому відсутні підстави для задоволення вимог в частині визнання протиправними рішення та дій вчинених Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 17.03.2021.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними дій вчинених Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо розрахунку фактичного розміру та виплати належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 №640/1013/19, в питаннях обчислення розміру індексації грошового забезпечення за 2015 рік із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - листопад 2014 року, замість визначення місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - липень 2014 року, а також проведенням такого обчислення з грудня 2015 року замість січня 2015 року; обчислення розміру індексації грошового забезпечення з 2016 року із визначенням місяця зростання грошового забезпечення - січень 2016 року, замість визначення місяцем початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - липень 2014 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Згідно статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ із змінами (далі ЗУ №1282-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ст. 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно ч.2 ст.6 Закону №1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року (далі - Порядок №1078).

Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку №1078.

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 29 січня 2014 року №36, які діяли до 01.12.2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відповідно до п. 5 Порядку №1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015 року) було встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз норми пункту 5 Порядку №1078 дозволяє дійти висновку, що до 01.12.2015 року будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації. Таким чином, базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівника.

Редакція ж вказаної норми, яка діє з 01.12.2015, покладає обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовців) на підприємства, установи, організації у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації з урахуванням базового місяця, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання тарифних ставок (окладів).

Тобто, лише з 01.12.2015 року на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів).

При цьому, в якості підстави для зміни базового місяця Порядок визначає саме зміну тарифних окладів, що відбулась після набрання чинності новою редакцією пункту 5 Порядку, передбаченою Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Також для встановлення порядку визначення базового місяця для нарахування індексації необхідно проаналізувати наступні норми Порядку №1078.

Пунктом 10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка діє з 01.12.2015 року) передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Вказаною нормою Порядок №1078 був доповнений постановою КМ України від 13 червня 2012 року №526 та яка діяла з 21.06.2012 року до 01.12.2015 року в такій редакції: "Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації."

Аналіз вказаних редакцій пункту 10-2 Порядку №1078 свідчить про те, що до 01.12.2015 року за працівником при його переведенні на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведенні на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість зберігалася сума індексації, але тільки за умови, якщо збільшення заробітної плати є меншим від суми індексації за відповідний місяць; в іншому випадку - місяць збільшення заробітної плати стає новим базовим; після 01.12.2015 - для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, тобто після прийняття на службу або переміщення по службі має визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Зазначене свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі.

При цьому задля реалізації та належного забезпечення вищезазначених змін в законодавстві, абзацом 1 п.3 постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 передбачено, що:

міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Слід зазначити, що вказані дії по відношенню до військовослужбовців вчинено шляхом прийняття постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, та яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

За таких умов, в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року встановлення індексу споживчих цін за 1 або 100% із прив`язкою до підвищення посадових окладів по відношенню до військовослужбовців стало неможливим, оскільки застосування п.5 Порядку №1078 в редакції постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з фактом такого підвищення, яке мало відбутися після 01.12.2015 року.

При цьому абзацом 2 п.3 постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 визначено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Разом з тим, дію абз. 2 п. 3 Постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з абз.1 даного пункту, яким установлено, зокрема, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати).

За таких умов, враховуючи, що нові розміри посадових окладів військовослужбовців встановлено Постановою №704, починаючи з березня 2018 року, а не з січня 2016 року, то відсутні підстави стверджувати про необхідність обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.

Разом з тим, неможливість встановлення індексу споживчих цін згідно нового правового регулювання через затримку прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою затверджено нові посадові оклади військовослужбовців, в тому числі позивачу, не має створювати для останнього негативних наслідків щодо неможливості отримання належної йому індексації грошового забезпечення.

На думку суду, належний обрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року можливо забезпечити шляхом застосування останнього базового місяця, який по відношенню до конкретної особи було встановлено згідно абз.1 п.5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015.

Отже, базовим місяцем, який по відношенню до позивача було встановлено згідно абз.1 п.5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015, є липень 2014 року. Доказів того, що після грудня 2015 року у позивача збільшився посадовий оклад, що, в свою чергу, могло бути підставою для визначення нового базового місяця відповідачем до суду не надано.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що для обчислення індексації позивачу за період грудня 2015 року по 28.02.2017 року повинен застосовуватись базовий місяць липень 2014 року.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо встановлення при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період грудень 2015 року - базового місяця листопад 2014 року та з січня 2016 року по 28.02.2017 базового місяця - січень 2016 року, та відповідно, зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 28.02.2017 року, виходячи з базового місяця липень 2014 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк