Справа № 460/33315/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 460/33315/22 пров. № А/857/16606/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви (суддя Недашківська К.М., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 25.10.2022),

в адміністративній справі №460/33315/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області,

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

встановив:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Управління МВС України в Рівненській області №147о/с від 04.08.2011; 2) поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю в Рівненській області Управління МВС України з 27 травня 2011 року.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у вказаній справі позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду, протягом десяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачу, що відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 КАС України.

Позивач подав до суду першої інстанції заяву від 19.10.2022 про поновлення строку звернення до суду, у якій просив поновити пропущений строк звернення до суду в адміністративній справі №460/33315/22 з підстав того, що про оскаржуваний наказ №147о/с від 04.08.2011 дізнався з відповіді від 08.09.2022 №1/101 на адвокатський запит, а саме 16 вересня 2022 року.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі повернуто позивачу, відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України та ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду та відсутністю поважних причин для поновлення такого строку. Роз`яснено позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 25.10.2022 про повернення позовної заяви не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ним була скерована заява про поновлення строку, в якій ним було вказано, що спірний наказ ним було отримано лише 16 вересня 2022 року. Безумовною підставою для скасування такого наказу є той факт, що позивача не було ознайомлено з наказом №147 о/с від 04 серпня 2011 року. Даний факт є беззаперечним доказом зловживання своїми правами суб`єктом владних повноважень. Однак, судом першої інстанції не враховано жодного з доказів, наданих до заяви про поновлення строку. Судом першої інстанції при поверненні позовної заяви не було враховано того факту, що особа має можливість оскаржити незаконні рішення суб`єкта владних повноважень лише при отриманні такого рішення, а якщо воно не отримане, то такої можливості не має. На ці обставини суд першої інстанції уваги не звернув та внаслідок надмірного формалізму позовну заяву було повернуто і порушені права позивача не поновлені.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 25.10.2022 та направити справу для продовження розгляду справи судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено, що 04 серпня 2011 року Управлінням МВС України в Рівненській області прийнято наказ №147о/с По особовому складу, відповідно до якого внесено часткові зміни до наказу УМВС від 13.05.2011 №84о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України майора міліції ОСОБА_1 (М-055504), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю в Рівненській області УМВС. Уважати, що він звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 б (через хворобу) Положення, 27.05.2011 (а.с. 18, 19).

Вважаючи вказаний Наказ протиправним, позивач звернувся із позовом до суду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 25.10.2022 року про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини не спростовують факту пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, про що суду також не подано належних та допустимих доказів. Відтак суд дійшов висновку, що стороною позивача пропущено строк звернення до суду, підстави для поновлення строку звернення до суду, зазначені в заяві, є неповажними, а тому в порядку ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовну заяву суд повернув позивачу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджується, що спірні правовідносини полягають у правомірності звільнення позивача з публічної служби.

Частиною 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.1 ст.123 КАС України).

Також, пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Судом встановлено, що Управлінням МВС України в Рівненській області 13 травня 2011 року прийнято наказ №84о/с По особовому складу, відповідно до якого згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 б (через хворобу) майора міліції ОСОБА_1 (М-055504), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю в Рівненській області УМВС (а.с. 18).

У подальшому, 04 серпня 2011 року Управлінням МВС України в Рівненській області прийнято наказ №147о/с По особовому складу, відповідно до якого внесено часткові зміни до наказу УМВС від 13.05.2011 №84о/с, а саме: у частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України майора міліції ОСОБА_1 (М-055504), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю в Рівненській області УМВС. Уважати, що він звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 б (через хворобу) Положення, 27.05.2011.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд першої інстанції правильно врахував, що спірним наказом від 04.08.2011 №147 о/с По особовому складу в межах даної справи було внесено лише часткові зміни у наказ від 13.05.2011 №84о/с щодо формулювання дати звільнення.

Водночас, підставою звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ є наказ від 13.05.2011 №84о/с, який ОСОБА_1 оскаржувався у 2011 році в судовому порядку.

За наслідками розгляду позову ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14.02.2012 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління МВС України в Рівненській області про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу залишено без розгляду в зв`язку із позасудовим вирішенням справи (https://reestr.court.gov.ua/Review/48721327).

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом щодо свого звільнення та поновлення на посаді.

Як зазначає сам позивач, він був обізнаний щодо свого звільнення, трудова книжка знаходиться в нього, він є пенсіонером органів внутрішніх справ.

При цьому, колегія суддів зазначає, що спірним наказом від 04.08.2011 лише було внесено часткові зміни у наказ від 13.05.2011 №84о/с.

За наведених підстав судом відхиляються обґрунтування скаржника, що про своє безпідставне звільнення з посади позивач довідався лише у вересні 2022 року.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України. У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач не обґрунтував належними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, які пов`язані з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви позивача у порядку, визначеному п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Відтак, доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали суду не впливають та висновків суду не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального законодавства та вірно встановлено обставини, які мають значення для прийняття рішення щодо повернення позовної заяви, а тому немає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №460/33315/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль