Справа № 300/2073/19
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" січня 2023 р. справа № 300/2073/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Ілюк А.Р.,
представника позивача Бакуна А.Ю.,
представники відповідачів не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України
до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Гуменного Остапа Івановича,
до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області,
про визнання протиправним та скасування припису від 17.09.2019, реєстраційний № 457/0/19-19-ДК/0189Пр/03/01/-19, -
ВСТАНОВИВ:
Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (далі позивач, Прикарпатська ДСДС) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Гуменного Остапа Івановича (далі відповідач 1) та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі відповідач 2, ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати припис державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.09.2019, реєстраційний № 457/0/19-19-ДК/0189Пр/03/01/-19.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
15.11.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.11.2019 № 0-9-0.6-6556/0/2-19 про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження (том 1, а.с. 109-112).
15.11.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.11.2019 № 0-9-0.6-6557/0/2-19 про залучення Угорницької сільської ради до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (том 1, а.с. 86-89).
15.11.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.11.2019 № 0-9-0.6-6558/0/2-19 про витребування доказів в Прикарпатської СДСД, а саме: оригінал державного акту І-ІФ № 000254; оригінал рішення арбітражного суду від 14.04.1994; оригінал проекту внутрігосподарського землевпорядкування для Дослідного господарства Перемога; оригінал технічного звіту по зніманню меж масивів земель Підпечарівської, Підлузької, Угорницької та Микитинецької сільських рад для видачі Державного акту на право постійного користування, в зв`язку з сумнівами в достовірності та наявності в позивача оригіналів таких документів.
Ухвалою від 18.11.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.11.2019 № 0-9-0.6-6556/0/2-19 про розгляд адміністративної справи № 300/2073/19 за правилами загального позовного провадження.
09.12.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист Прикарпатської ДСДС від 09.12.2019 № 01/8-170, до якого долучено витребувані ухвалою від 28.11.2019 документи, та надано пояснення щодо неможливості надання оригіналів частини витребуваних доказів (том 1, а.с. 178-245, том 2, а.с. 1-185).
10.12.2019 суд відклав розгляд справи у зв`язку з клопотанням представника позивача.
23.12.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача 2 від 23.12.2019 № 0-9-0.6-7594/0/2-19 про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, до якого долучено копії звернень позивача про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання в постійне користування на території Угорницької сільської ради (том 2, а.с. 240-251, том 3, а.с. 1-68).
24.12.2019 суд оголосив перерву в судовому засіданні у зв`язку з клопотаннями представників сторін для надання додаткового часу на підготовку та подання до суду відповіді на відзив, заперечень та доказів.
10.02.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України від 10.02.2020 № 01/8-13 про призначення судової земельно-технічної експертизи (том 7, а.с. 34-36).
11.02.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача 1 про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, до якого долучено витяг з Технічної документації із землеустрою по проведенню робіт з інвентаризації частини земель в межах населеного пункту с. Угорники Угорницької сільської ради Івано-Франківської області (том 7, а.с. 48-116).
11.02.2020 в судовому засіданні представник відповідача 2 від 10.02.2020 № 9-9-0.6-815/0/2-20 подав клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, до якого долучено копію з Книги записів (реєстрації) державних актів про зареєстровані в ній Державні акти на право постійного користування під № 2 (том 7, а.с. 117-121).
11.02.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.02.2020.
19.02.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача 2 від 19.02.2020 № 0-9-0.6-988/0/2-20 про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, до якого долучено копії витягів з Книги записів (реєстрації) державних актів, в якій відсутній запис про реєстрацію Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ № 000254 (том 7, а.с. 126-133).
19.02.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло заперечення Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 19.02.2020 № 9-9-0.6-989/0/2-20 на клопотання позивача від 10.02.2020 № 01/8-13 про призначення судової земельно-технічної експертизи (том 7, а.с. 135-139).
20.02.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 27.02.2020.
24.02.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача від 24.02.2020 № 01/8-16, до якого долучено копію Проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Угорники Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради (том 7, а.с. 146-257).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 залишено без задоволення апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі № 300/2073/19.
07.10.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України від 06.10.2020 № 01-8-158 про зміну експерта (том 8, а.с. 76-79).
Ухвалою від 22.10.2020 суд поновив провадження у справі 300/2073/19.
11.11.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла інформація позивача від 11.11.2020 № 01/8 про перелік експертних установ та терміни виконання земельно-технічної експертизи (том 7, а.с. 100-113).
Ухвалою від 24.11.2020 задоволено заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України від 06.10.2020 № 01-8-158 про зміну експерта, замінено експертну установу: Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз на Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз, доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз провести судову земельно-технічну експертизу, призначену ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі № 300/2073/19. До одержання результатів судової експертизи зупинено провадження у цій справі.
22.02.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.01.2021 № 20-7415-вих, до якого долучено клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів та проведення оплати рахунку за проведення експертизи.
Ухвалою від 03.03.2021 поновлено провадження у справі 300/2073/19.
Ухвалою від 03.03.2021 суд частково задовольнив клопотання судових експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, долучених до листа від 12.01.2021 № 20-7415-вих, матеріали адміністративної справи № 300/2073/19 направлено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі № 300/2073/19 до одержання результатів судової експертизи.
09.01.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.10.2022 № 20-7415, до якого долучено висновок експертів судової земельно-технічної експертизи від 31.10.2022 № 20-7415 (том 9, а.с. 1-29).
Ухвалою від 18.01.2023 поновлено провадження у справі 300/2073/19.
24.01.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача від 23.01.2023 № 01/8-14, в якому представник позивача вказав, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 в справі № 300/5858/21 встановлено обставини належного права землекористування Прикарпатською ДСДС землями на території Угорницької сільської ради. Також долучено експертний висновок № 009-АНО/22 щодо правонаступництва Прикарпатської ДСДС (том 9, а.с. 39-92).
26.01.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача 2 від 25.01.2023 № 9-9-0.6-310/0/2-23 про проведення судового засідання без участі представника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області.
В судове засідання 31.02.2023 відповідачі не з`явилися, хоча про дату та час судового засідання були повідомленні належним чином.
В судовому засіданні 31.02.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
05.08.2019 ГУ Держгеокадастру в Івано-Франкіській області прийнято наказ № 457-ДК «Про здійснення державного контоль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності». Пунктом 1 вказаного наказу вирішено здійснити державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки факту самовільного зайняття земельних ділянок, які розташовані в масиві «Під Горби» на території Угринівської сільської ради Івано-Франківської міської ради. Заходи державного контролю доручено здійснити Державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Гуменному О.І. (том 1, а.с. 121).
08.08.2019 відповідачем 1 направлено позивачу повідомлення № 457/0/92-19-ДК/0220/04/01/-19 про виклик на 15.08.2019 для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства (том 1, а.с. 131-132).
08.08.2019 відповідачем 1 направлено позивачу повідомлення № 457/0/92-19-ДК/0236/04/01/-19 про виклик на 10.09.2019 для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства (том 1, а.с. 133-134).
10.09.2019 відповідачем 1 складено протокол про адміністративне правопорушення за № 457/0/92-19-ДК/0187П/07/01/-19, яким притягнуто директора Прикарпатської ДСДС до адміністративної відповідальності (том 1, а.с. 143-145).
11.09.2019 відповідачем 1 направлено позивачу повідомлення № 457/0/92-19-ДК/0243/04/01/-19 про виклик на 17.09.2019 для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства та розгляду справи про адміністративне правопорушення (том 1, а.с. 146-147).
17.09.2019 відповідачем 1 складено постанову про накладення на директора Прикарпатської ДСДС адміністративного стягнення за № 457/0/92-19-ДК/0188/По/08/01/-19 (том 1, а.с. 148-150).
Вважаючи протиправним припис Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.09.2019, реєстраційний № 457/0/19-19-ДК/0189Пр/03/01/-19, Прикарпатська ДСДС звернулась з цим позовом до суду, в якому просить такий припис скасувати.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:
Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Так, правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-IV.
Відповідно до статті 2 вказаного Закону, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.
Статтею 4 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно пункту 1 якого встановлено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до пунктів 30, 31 частини 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, Головне управління Держгеокадастру в області здійснює державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття.
Частиною 6 вказаного Положення визначено повноваження посадових осіб управління Держгеокадастру в області. Зокрема, в пункті 1 зазначено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.
Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:
- додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;
- виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;
- додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;
- ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.
Відповідно до статті 9 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом:
- проведення перевірок;
- розгляду звернень юридичних і фізичних осіб;
- участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель;
- розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель;
- проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:
- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
З огляду на вищевказані положення, державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, в тому числі, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності. При цьому, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як передбачено статтями 9-10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", визначається іншими нормативно-правовими актами.
Судом не встановлено порушень процедурних норм при проведенні перевірки та складані вказаних актів та припису, які б мали суттєвий характер, оскільки такі складені за відповідної підстави, уповноваженою на це посадовою особою та з забезпеченням права позивача на участь в прийнятті рішення. Зауваження позивача щодо порушення порядку заповнення припису, на переконання суду, не є суттєвими, і не можуть бути підставою для його скасування.
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України). Таким чином, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані. З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому "законність" припису, в першу чергу, передбачає його обґрунтованість.
Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18.
У даній справі зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для адресата, полягає в тому, щоб усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Додатково про обов`язковий характер даного припису свідчить застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Верховний Суд в постанові від 25.11.2019, прийнятої за результатом розгляду справи № 0940/1543/18, зазначив:
«…26. Верховний Суд наголошує, що приписи про усунення виявлених порушень мають надаватися лише тим особам, які безпосередньо вчинили порушення вимог земельного законодавства.
Телеологічне (цільове) тлумачення положення вищенаведеної норми дає підстави для висновку, що суб`єктом, який має відповідати за вчинення відповідного правопорушення є особа, яка володіє земельною ділянкою на підставі одного з правових титулів, перелік яких визначається ст. 1 Закону. Вказана норма пов`язує можливість застосування заходів відповідальності за вчинення відповідного правопорушення з наявність однієї з таких умов: 1) відсутність рішення виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу в оренду або у власність землі; 2) відсутність правочину щодо такої земельної ділянки.
Тобто йдеться про те, що суб`єктом скоєння такого правопорушення є фактичний володілець земельної ділянки, який володіє нею, не набувши майнові права на таку земельну ділянку, на підставі одного з правових титулів, вичерпний перелік яких закріплено у ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".
27. У той же час нормативна конструкція ст. 1 вказаного Закону містить виняток щодо суб`єктів, які мають відповідати за відповідне правопорушення - не можливо притягнути до відповідальності за відповідного делікту на підставі тих дій, які вчиняються щодо відповідної земельної ділянки правомірно...».
Так, позивач вказав, що зазначені в приписі земельні ділянки входили до складу земель радгоспу «Перемога». Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 21.01.1986 № 26 затверджено проект внутрігосподарського землевпорядкування дослідного господарства Перемога Тисменицького району Івано-Франківської області (том 1, а.с. 235-238). Інститут хрестоцвітих культур уклав з Івано-Франківським філіалом Інституту землеустрою договір № 288-93 від 10.11.1993 на виготовлення Технічного звіту по зніманню меж масивів земель з Підпечарівської, Підлузької, Угорницької та Микитинецької сільських рад для видачі Державного акту на право постійного користування землею Інституту хрестоцвітих культур Української академії аграрних наук, який виготовлений в 1995 році.
На підтвердження своїх доводів, представник позивача надав суду такі документи:
- копію рішення Арбітражного суду Івано-Франківської області від 12.04.1994 у справі № 351/5 за позовом Івано-Франківського Інституту хрестоцвітих культур до Угорницької сільської Ради народних депутатів про визнання недійсним рішення сесії сільради від 05.01.1991 та зобов`язання її видати Державний акт на право постійного користування землею (ріллі 338 га та 1,5 га сінокосів). Так, у вказаному судовому рішенні від 12.04.1994 у справі № 351/5 зазначено, що при слуханні справи предстаник сільради не заперечував, що землі, якими в даний час користується Інститут хрестоцвітих культурна 01.01.1983 знаходились в користуванні радгоспу «Перемога», а тому Інститут слід вважати належним землекористувачем. Межі землекористування Інституту (створеного на базі науково-дослідної станції в 1991 році) погоджені з сільськими Радами, про що свідчать картографічні матеріали, подані Інститутом в засіданні, які не заперечувались відповідачем… Інститут просив Раду затвердити його право на користування землею в кількості 338 га ріллі і 1,5 га сінокосів. Ця кількість землі не перебільшує кількість, якою користувався радгосп «Перемога» на території даної Ради, право на постійне користування землею закріплене за Інститутом Постановою Президії Верховної ради УРСР від 29.07.1991, Законом України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності», сільрада не вправі відмовити у видачі Державного ату на постійне користування землею і не вправі вилучати землю в Інституту без його згоди. Арбітражний суд Івано-Франківської області визнав недійсним рішення сесії Угорницької сільради від 05.01.1994 «Про надання землі НДІ хрестоцвітих культур» та зобов`язав сільську раду до 01.08.1994 видати позивачу Державний акт на право постійного користування 338 га ріллі і 1,5 га сінокосів (том 1, а.с. 201);
- копію Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ № 000254, виданий Інституту хрестоцвітих культур Української академії аграрних наук відповідно до рішення Арбітражного суду Івано-Франківської області від 12.04.1994 № 351/5. Землю надано у постійне користування для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду та ведення сільського господарства (том 1, а.с. 198-200).
Окрім цього відповідач 1 взяв до уваги суду довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем, чинної форми звітності на час її видачі) станом на 01.01.2016, видану Відділом Держгеокадастру у м. Івано-Франківську ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Івано-Франківської міської ради в селі Угорники обліковується земельна ділянка загальною площею 289 га за Інститутом хрестоцвітих культур УААН (том 1, а.с. 140). Також відповідач 1 взяв до уваги лист Відділу в м.Івано-Франківську Головного управління ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 05.09.2019 № 18-8-0.31-310/106-19, проте, що згідно даних Державного реєстру земель станом на 01.01.2013 в Книгах записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею відсутній запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування землею серії ІФ № 000254, яка розташована на території Угорницької сільської ради за Інститутом хрестоцвітних культур УААН (том 1, а.с. 139).
Водночас, в листі від 14.08.2019 № 01/8-125, адресованому відповідачу 1, позивач вказував на те, що він є правонаступником Інституту хрестоцвітних культур, якому в 1994 на виконання рішення арбітражного суду в Івано-Франківській області, видано державний акт на право постійного користування землею, складений згідно проекту внутрігосподарського землевпорядкування для дослідницького господарства «Перемога», яке були структурним підрозділом Івано-Франківської дослідної станції хрестоцвітних культур (правопопередника інституту хрестоцвітних культур), розробленого в 1985 році та затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 21.01.1986 № 26, та технічного звіту по перенесенню в натуру проекту внутрігосподарського землевпорядкування для дослідницького господарства «Перемога» від 1985 (том 1, а.с. 17-18, 198-200, 201, 202-234, 235-239, 240-245, том 2, а.с. 1-55). Позиач зазначив, що у вказаний державний акт увійшли всі землі Української академії аграрних наук на території Угорницької сільської ради, зокрема, й ті, які за результатами інвентаризації 2013 сформовані у масив «Під горби», загальною площею 9,8000га. Позивач вказав, що копії зазваних документів є у відповідача 2.
Графічно дане співставлення зображено в Додатках №№ 1 «Схеми зіставлення меж досліджуваних земельних ділянок та меж ділянки Інституту хрестоцвітих культур Української академії аграрних наук згідно даних Схеми переносу проекту внутрігосподарського землевпорядкування дослідного господарства «Перемога», 2 «Схема зіставлення меж досліджуваних земельних ділянок та меж ділянки Інституту хрестоцвітих культур Української академії аграрних наук згідно даних Генерального плану організації території дослідного господарства «Перемога» Тисменицького району Івано-Франківської області».
Щодо правонаступництва Прикарпатської ДСДС, то такі обставини неодноразово були предметом судових розглядів та встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили у справах № 300/5858/21, № 809/1231/17, 0940/1964/18, від 0940/1965/18, від 0940/1966/18, від 0940/1544/18 (том 1, а.с. 44-67), та висновки яких, зокрема й підтверджені Верховним Судом, наприклад у справі № 0940/1544/18 (том 1, а.с. 68-73).
Так, згідно з пунктом 4 Статуту Прикарпатської ДСДС, затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 15.02.2018, правонаступником Інституту хрестоцвітих культур Української академії аграрних наук є Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (том 1, а.с. 30-39).
Правонаступником Інституту хрестоцвітих культур Української академії аграрних наук згідно з наказом Української академії аграрних наук № 29 від 25.02.1999 був Івано-Франківський інститут агропромислового виробництва Української академії аграрних наук. На підставі Постанови Президії Національної академії аграрних наук від 18.05.2011 "Про оптимізацію мережі наукових установ Національної академії аграрних наук України" та наказу № 10 від 25.01.2012 "Про перейменування Івано-Франківського інституту агропромислового виробництва НААН" створена Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.
Окрім цього, позивач звернувся до Відокремленого структурного підрозділу ДП «Інформаційні судові системи» «Центр судових експертиз та експертних досліджень» про проведення комплексної науково-правової експертизи з поставленням таких питань:
1) підтвердження законності створення, перетворення, реорганізації та відповідності підпорядкування на всіх етапах діяльності підрозділів та організацій, правонаступником яких на даний час є Прикарпатська ДСДС;
2) відповідності діючому законодавству на момент прийняття рішень щодо закріплення встановлення, виділення, виникнення прав постійного користування на державні землі підрозділів та організацій, правонаступником яких на даний час є Прикарпатська ДСДС.
Згідно експертного висновку № 009-АНО/22 науково-правового дослідження, складеного 29.09.2022 експертом Відокремленого структурного підрозділу ДП «Інформаційні судові системи» «Центр судових експертиз та експертних досліджень»:
Щодо висновку з питання № 1:
Аналіз поданих на експертизу документів підтвердив законність створення, перетворення, реорганізації юридичних осіб, починаючи з періоду, який можливо підтвердити документально 1939 року і до прийняття рішення щодо вснановлення статусу Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України уповноваженим органом, яке чинне до цього часу. Встановлено, що на кожному етапі реорганізації було дотримано принцип підпорядкування, в залежності від відомчої приналежності юридичної особи або структурних підрозділів на певний момент. Повнота повноважень щодо прийняття рішень щодо наділення правом користування земельними ділянками державної форми власності належить виключно вищим органам управління (на різних історичних етапах Міністерство сільського господарства СРСР, Всесоюзна сільськогосподарська Академія ім. В.І.Леніна, Українська академія аграрних наук, Національна академія аграрних наук України). Органи управління на місцях, як то управління сільського господарства облвиконкомів, тощо, виконували виключно забезпечувальні функції по виконанню рішень центральних органів влади. Після розмежування державної і комунальної форми власності, органи місцевого самоврядування взагалі втратили вплив на використання та розпорядження землями державної форми власності.
Для формування такого висновку було досліджено обсяг повноважень регуляторів, які приймали рішення з питань реорганізації юридичних осіб, що проілюстровано у Таблиці 1 та 2.
Визначено, що підставами та умовами реорганізації підприємств впродовж досліджуваного історичного проміжку часу, які закріплені документально, дають підстави побудувати чіткий ланцюг переходу прав та обов`язків від правопопередників до правонаступників аж до кінцевого набувача прав та обов`язків Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.
Щодо висновку з питання № 2:
Відповідно до проаналізованих документів, наданих на експертне дослідження та норм законодавства, чинного на кожен період часу прийняття рішення про наділення або перехід права користування землею підрозділами та юридичними особами, правонаступником яких, як визначено у висновку до питання 1, є Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (том 9, а.с. 50-92).
Таким чином, Експертним висновком № 009-АНО/22 науково-правового дослідження від 29.09.2022 також підтверджено, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України є правонаступником землі, майна, майнових прав та немайнових прав та зобов`язань Прикарпатської державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України. Державне підприємство «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України є правонаступником землі, майна, майнових прав та немайнових прав та зобов`язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.
Щодо доводів відповідачів про відсутність реєстрації державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, то суд вказує на таке.
В матеріалах справи міститься копія державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254, в якому зроблено такі відмітки: «Цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано землекористувачу, другий зберігається у обласному управлінні земельних ресурсів Івано-Франківської області»; «Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 2». Тобто до Книги записів державних актів на право постійного користування землею було зроблено запис за № 2 про реєстрацію державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254. Водночас, згідно інформації, викладеної в листах Відділу в м.Івано-Франківську Головного управління ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 05.09.2019 № 18-8-0.31-310/106-19, від 28.01.2020 № 23/406-20-0.6 у Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею відсутні записи про реєстрацію державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254 (том 7, а.с.119-121).
В рішенні від 06.06.2022 у справі № 300/5858/21, між тими ж сторонами, Івано-Франківський окружний адміністративний суд вказав, що відсутність реєстрації державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, які проводилися у 1994 році, можуть свідчити про неналежне зберігання чи передачу Книги записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування від одного органу до іншого при їх реорганізації, однак не може достовірно підтвердити невнесення відповідного акту у книгу записів. При цьому, як встановлено вище, на акті серії І-ІФ № 000254 наявна відмітки про його реєстрацію у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 2 та про зберігання в обласному управлінні земельних ресурсів Івано-Франківської області другого примірника акта. Отже, в суду немає підстав не брати до уваги надану позивачем копію державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254 (том 9, а.с. 41-49).
Зрештою, з огляду на посилання відповідачів на висновки в іншому судовому рішенні щодо оцінки як доказу державного акта на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000254 в підтвердження права позивача на постійне користвання землею: постанову Вищого господарського суду від 12.09.2012 у справі № П-20/144-14/82, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду про те, що право постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта.
Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2019, прийнятої за результатом розгляду справи № 823/1984/16, зазначила:
«…73. Положеннями статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
74. Згідно з пунктом 6 розділу Х Перехідні положення ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити в установленому порядку право власності або право оренди на них.
75. Наведені положення ЗК України визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005.
76. У цьому Рішенні КСУ також зазначив, що Земельний кодекс Української РСР від 08 липня 1970 року встановлював безстрокове і тимчасове користування землею (стаття 15). Землекористувачами визначалися: колгоспи, радгоспи, інші сільськогосподарські державні, кооперативні, громадські підприємства, організації і установи; промислові, транспортні, інші несільськогосподарські державні, кооперативні, громадські підприємства, організації та установи; громадяни.
При цьому суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг:
- право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством;
- права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені);
- постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати;
- земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою; оплаті має підлягати лише виготовлення технічної документації на земельну ділянку, що здійснюється на договірних засадах із уповноваженою землевпорядною організацією.
77. Пунктом 6 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18 грудня 1990 року № 563-XII Про земельну реформу передбачалося, що громадяни, підприємства, установи й організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення у дію Земельного кодексу Української РСР, повинні до 15 березня 1994 року оформити право власності або право користування землею. Після закінчення вказаного строку раніше надане їм право користування земельною ділянкою втрачається.
78. Ці положення також визнані неконституційними зазначеним Рішенням КСУ.
79. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що право постійного користування землею, яке виникло в суб`єкта господарювання до набрання чинності ЗК України - 01 січня 2002 року, продовжує зберігатися у подальшому, а отже, може переходити від підприємства до його правонаступника.
80. Відтак посилання відповідача на те, що з припиненням ДП Родниківка як юридичної особи припинилося і його право користування земельними ділянками, яке, у свою чергу, не зареєстроване за КСП Родниківка , є необґрунтованими.
81. Таким чином, оскільки у користуванні реорганізованого шляхом перетворення ДП Родниківка перебували землі сільськогосподарського призначення загальною площею 2398,1 га, то в подальшому право користування цими землями перейшло до правонаступника всіх його прав і обов`язків - КСП Родниківка.
82. Крім того, факт переходу до КСП Родниківка прав на спірну земельну ділянку у порядку правонаступництва підтверджується договором безоплатної передачі єдиного майнового комплексу від 24 листопада 2014 року та Планом приватизації єдиного майнового комплексу ДП Родниківка й узгоджується з приписами чинного законодавства, зокрема, наведеними вище нормами ЗК України, Закону № 290/96-ВР, а також з висновками, викладеними в Рішенні КСУ від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005.
83. Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок апеляційного суду стосовно того, що з огляду на зазначені вище норми законодавства України відсутність у КСП Родниківка акта про право постійного користування указаною земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення членів КСП їх права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта…».
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати припис за реєстраційним № 457/0/19-19-ДК/0189Пр/03/01/-19, складений 17.09.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Гуменним Остапом Івановичем.
Підсумовуючи, позов належить задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статтті 132 Кодексу адміністративного судочинства України витрати пов`язані з проведенням експертиз належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною п`ятою статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати припис за реєстраційним № 457/0/19-19-ДК/0189Пр/03/01/-19, складений 17.09.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Гуменним Остапом Івановичем.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, ідентифікаційний код 00704273, вулиця Степана Бандери, 21-А, місто Івано-Франківськ, 76014.

Відповідач 1: Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Гуменний Остап Іванович, ідентифікаційний код 39767437, вулиця Сахарова, 34, місто Івано-Франківськ, 76014.

Відповідач 2: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 39767437, вулиця Сахарова, 34, місто Івано-Франківськ, 76014.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 07 лютого 2023 р.