Справа № 540/8463/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8463/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі МВС України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий Корабельним районним відділом у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області 29.08.2015 р., та вiдоме місце реєстрації та проживання якої - АДРЕСА_1 , на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (код одержувача: 08571570, p/p UA1000570, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу:*;145101;1600034;1) витрати, пов`язані з її утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 43 615,10 грн. (сорок три тисячі шістсот п`ятнадцять гривень, десять копійок) та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий Корабельним районним відділом у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області 29.08.2015 р., останнє відоме місце реєстрації та проживання якої АДРЕСА_1 , на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (код одержувача: 08571570, p/p UA1000570, Держказначейська служба України. м. Київ, МФО 820172, призначення платежу:*:145101;1600034;1) витрати із сплати судового збору в сумі 2270 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.09.2017 між ОДУВС та ОСОБА_2 (після зміни ОСОБА_1 ) укладено контракт про здобуття освіти в ОДУВС. 05.07.2021 згідно наказу ГУ НП в Херсонській області № 8176 о/с відповідача призначено оперуповноваженим сектора кримінальної поліції Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції у порядку переведення. 11.10.2021 відповідач була звільнена зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Протягом періоду 15.08.2017-03.07.2021 МВС України через ОДУВС витрачено бюджетні кошти в сумі 43615 грн на утримання студентки, у зв`язку із чим відповідно до ст. ст. 74, 77 Закону України «Про Національну поліцію» вказані кошти підлягають стягненню з останньої в порядку відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Ухвалою судді Херсонського окружного адміністративного суду Пекного А.С. від 28.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі МВС України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В.

Ухвалою судді від 06.12.2022 справу прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.12.2022 та 20.01.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнала у повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити, зазначивши, що 01.09.2017 укладено контракт між ОДУВС та іншою особою - ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Також їй не направлялося повідомлення про добровільне відшкодування, а відтак позивачем пропущено строк на звернення до суду із даними вимогами. Крім того, відповідачем не враховано у розрахунках її перебування на лікарняному, що ставить під сумнів заявлену суму. Також відповідачка вважає, що сума позивачем не доведена, так як відсутній детальний розрахунок витрачених на її утримання сум, з урахуванням тарифів, доказів спожитих нею комунальних послуг, харчування тощо. Також період стягнення є невірним, оскільки контракт укладено 01.09.2017, а не 15.08.2017.

10.01.2023 до суду від Одеського державного університету внутрішніх справ надійшла відповідь на відзив, згідно з якою після того як починаючи з 04.11.2021 (дата направлення відповідачу повідомлення № 4/910) минуло 30 діб, а на рахунки ОДУВС не надійшли кошти в якості відшкодування витрат, здійснених МВС України на утримання ОСОБА_1 під час навчання, то розпочався встановлений ст. 122 КАС України місячний строк на звернення до суду, який позивачем було дотримано. Звернення до суду до спливу встановленого 30-ти денного терміну, було б передчасним. Також, оскільки відповідача було зараховано до ОДУВС 14.08.2017 р. та у зв`язку із завершенням навчання відраховано наказом № 158 о/с від 03.07.2021 р., обрахунок витрат здійснено за цей період, що повністю узгоджується із вимогами закону та прийнятим на його виконання порядком. Що стосується посилань на неврахування періодів, коли відповідач перебувала на лікарняному, то хочемо звернути увагу на наявний в матеріалах справи розрахунок. Із нього вбачається, що витрати обраховувалися не за увесь період з 15.08.2017 р. по 03.07.2021 р. без виключення, а лише за ті дні, коли ОСОБА_1 фактично перебувала на навчанні в університеті. Розрахунок витрат, понесених на кожного окремого курсанта, здійснюється із врахуванням відомостей, зазначених в обліковій системі бухгалтерського обліку для бюджетних організацій, до якої щомісячно, в порядку черговості, рік за роком. місяць за місяцем під час навчання курсантів в Одеському державному університеті внутрішніх справ співробітниками, що мають доступ до роботи з зазначеною програмою. вносяться всі витрати згідно із нормами, які діяли на час їх понесення. Так, за окремі місяці в розрахунок включено лише 14, 15, 9, 11 робочих днів із 20-22 робочих днів у місяці згідно із даними щодо фактичного перебування відповідача на навчанні. Дані щодо відсутності ОСОБА_1 в університеті у інші періоди, окрім тих, які виключені з розрахунку, в ОДУВС відсутні. Разом із відзивом відповідач не надала будь-яких доказів її відсутності в університеті у періоди, за які здійснено розрахунок, у зв`язку із чим вважаємо її доводи в цій частині безпідставними.

17.01.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь, згідно з якими позивач зазначає про те, що з 14.08.2017 ОСОБА_1 була зарахована курсантом першого курсу та поставлена на всі види утримання та забезпечення згідно чинного законодавства, але при цьому не вказує якого саме законодавства та яка норма права передбачає строк відшкодування не з дати укладання Контракту між Позивачем, Відповідачем та Замовником цих послуг Міністерству внутрішніх справ України, а з моменту зарахування курсантом. Тим більше, позивачем не дотримано строк на стягнення витрат, починаючи з 14.08.2017, який у відповідності до вимог статті 256 ЦК України та статті 257 ЦК України встановлено тривалістю у три роки. Відповідачка вважає наведені позивачем цифри нічим не підтвердженими та ставить під сумнів правильність розрахунку, цін, тарифів, витрачених на неї комунальних послуг та ін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 10.05.2017 кандидатом ОСОБА_2 та її матір`ю ОСОБА_3 надано згоду про підготовку фахівця у Херсонському факультеті Одеського державного університету внутрішніх справ, які поставили свої підписи про те, що з правилами прийому до навчального закладу ознайомлені та згодні.

Наказом ОДУВС від 14.08.2017 № 182 о/с відповідача зараховано курсантом першого курсу Херсонського факультету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю «Право» (081) та поставлено на всі види утримання та забезпечення з 14.08.2017.

01.09.2017 між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець), Головним управлінням Національної поліції України в Херсонські області (Замовник) та ОСОБА_2 (після зміни імені та прізвища - ОСОБА_1 ) укладено контракт про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ.

Пунктом 2.3.5 контракту визначено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу або скорочення штатів, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі Виконавця, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом ГУ НП в Херсонській області від 05.07.2021 № 176 о/с «Про особовий складу» випускника Херсонського факультету Одеського державного університету внутрішніх справ з 05.07.2021 лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено оперуповноваженим сектора кримінальної поліції у порядку переведення. Підстава: рапорт ОСОБА_5 від 05.07.2021 № 158 о/с.

Наказом ГУ НП в Херсонській області від 11.10.2021 № 334 о/с «Про особовий складу» звільнено за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, лейтенанта поліції ОСОБА_4 оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції.

Відповідно до розрахунку фактичних витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_2 (після зміни імені та прізвища - ОСОБА_1 ) за період навчання з 15.08.2017 до 03.07.2021 в Одеському державному університеті внутрішніх справ, складеного ВФЗБО 04.11.2021 № 802, грошове забезпечення 15051,32 грн; предмети, матеріали, обладнання та інвентар 6224,12 грн; продукти харчування 14924,39 грн; оплата теплопостачання 3072,41 грн; оплата водопостачання та водовідведення 1402,93 грн; оплата електроенергії 2939,93 грн, а всього 43615,10 грн.

Згідно повідомлення про відшкодування витрат на навчання від 04.11.2021 № 4/910, Одеський державний університет внутрішніх справ запропонував ОСОБА_1 добровільно відшкодувати державі кошти, які витрачені на її навчання Міністерством внутрішніх справ України через Університет, в сумі 43615,10 грн.

Після спливу 30-денного строку на добровільне відшкодування витрат на навчання, Одеський державний університет внутрішніх справ 22.12.2021 звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до положень статті 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з:

1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

У відповідності із ч. 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами ч.5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 261).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 3 Порядку №261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до установлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що установлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Спір у цій справі виник щодо відшкодування коштів, які витрачено на утримання ОСОБА_1 в університеті, у зв`язку з тим, що остання звільнена в результаті реалізації дисциплінарного стягнення зі служби в органах Національної поліції менш ніж через три роки з моменту закінчення навчання (що є порушенням умов Договору).

Згідно з пунктом 2.3.5 укладеного між сторонами контракту про здобуття освіти, у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу або скорочення штатів, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі Виконавця, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 контракту, сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим контрактом. Сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання взятих на себе зобов`язань за цим контрактом у разі, якщо це невиконання стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор), у випадках, передбачених законом.

Пунктом 4.4 контракту визначено, що усі спірні питання, які можуть виникати між сторонами, вирішуються відповідно до законодавства України та в судовому порядку.

За таких обставин, у разі укладення договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України між вищим навчальним закладом, територіальним органом внутрішніх справ і курсантом та проходження ним навчання на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та договором.

Так, у разі звільнення особи з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, особа зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі.

Відтак, за умовами укладеного між відповідачкою та університетом контракту від 01.09.2017 відповідачка зобов`язалася відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, що за умови її звільнення наказом від 11.10.2021 № 334 о/с за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України «Про Національну поліцію» обумовлює обов`язок останньої з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі.

За правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає у випадку відмови відповідачки добровільно відшкодувати витрати.

У відповідності до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і у разі відмови особи, може звернутися до суду.

Саме із відмовою особи добровільно відшкодувати витрати на її утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

В матеріалах справи наявні докази, відповідно до яких судом установлено, що відповідачка повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ за період навчання з 15.08.2017 до 03.07.2021 у розмірі 43615,10 грн.

При цьому, під час проходження навчання курсанткою жодних претензій щодо її утримання не виникало, спірні питання у відповідності до пункту 4.4 контракту не вирішувалися, в тому числі у судовому порядку.

Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за №261, зокрема:

«Повідомлення про відшкодування витрат за навчання може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах справи».

Отже, положеннями означеного Порядку за №261 не передбачено обов`язку позивача про надіслання такого повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення у цінний лист, а тому доводи відповідача є необґрунтованими.

Згідно із частиною четвертою статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій.

Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.

Приписами пункту 4 частини четвертої статті 169 КАС України можливість повернення позовної заяви у зв`язку з ненаданням доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору обумовлена конкретними випадками, в яких закон визначає обов`язковість досудового врегулювання спорів.

Такі випадки, з огляду на викладене, повинні містити послідовність дій учасників спору та форму їх вираження (наприклад, звернення зі скаргою, вимогою чи в іншій формі) з метою досягнення угоди між сторонами.

Натомість положення статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» не визначають варіантів конкретних дій навчального закладу з метою досудового врегулювання спору з курсантом/особою, звільненої зі служби в органах поліції.

У свою чергу, положення цієї норми визначають обов`язок особи (курсанта) відшкодувати витрати, пов`язані з її утримання у вищому навчальному закладі. Водночас у разі невиконання курсантом/особою, звільненої зі служби в органах поліції, цього обов`язку з власної волі навчальний заклад має право звернутися до суду з позовом про стягнення відповідної заборгованості.

Відтак, приписами частини десятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» установлено правові підстави звернення до суду відповідного вищого навчального закладу, а не випадок обов`язкового досудового врегулювання спору.

Відповідачка під час підписання контракту знала про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначеного навчального закладу, проте станом на час розгляду справи вказана заборгованість відповідачкою не сплачена.

На теперішній час відшкодування витрат на користь Одеського державного університету внутрішніх справ відповідачкою не відбувається, що у свою чергу свідчить про відмову відповідачки у добровільному порядку відшкодувати кошти, витрачені державою на утримання останньої у вищому навчальному закладі.

Відтак, доводи відповідачки проти позовних вимог з наведених вище підстав на увагу не заслуговують, рівно як і порушене після відкриття провадження у справі питання щодо дотримання позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, яке вирішено ухвалою судді під час відкриття провадження по справі.

Водночас, відповідач наводить очевидно безпідставні доводи (наприклад зазначаючи про те, що контракт підписано іншою особою, а не нею, оскільки відповідачкою були змінені ім`я та прізвище) проти адміністративного позову, аби уникнути виконання взятих на себе обов`язків.

Поряд із тим, неспроможними є заперечення відповідачки проти заявленої до стягнення суми з підстав її нерозуміння розрахунків в аспекті тарифів, кількості витрачених на неї послуг, речей, харчування, загальної кількості курсантів Університету тощо.

Так, під час проходження навчання курсантка могла у будь-який момент звернутися до відповідного відділу Університету для вирішення зазначених питань, та у випадку незгоди із розрахунками її утримання, їх якістю, недостатністю тощо порушити вирішення спірних питань, в тому числі й у судовому порядку. Однак з боку відповідачки, під час проходження навчання та за результатами подальшого працевлаштування, укладений контракт не оскаржувався з підстав неналежного його виконання Університетом (Виконавцем), тому суд відхиляє такі недоречні зауваження сторони відповідача. Адже з боку Університету контракт виконано у повному обсязі та за результатами навчання особа не мала жодних зауважень з приводу його виконання.

Крім того, безспірним є період, за який заявлено позивачем відшкодування, адже очевидним є те, що саме з наступного дня зарахування (14.08.2017) та поставлення на всі види утримання та забезпечення, особа вважається такою, що таке забезпечення отримує/споживача, а відтак така особа вправі вимагати саме з цього періоду як нарахування грошового забезпечення, так і доступу до предметів, матеріалів, обладнання, які представляються на підставі та на виконання виданого наказу по особовому складу.

За таких обставин, у зв`язку з порушенням відповідачкою умов контракту від 01.09.2017, суд дійшов висновку про наявність фактичних та законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі в судовому порядку, а саме за період навчання з 15.08.2017 до 03.07.2021 у розмірі 43615,10 грн.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, сплачений позивачем, який є суб`єктом владних повноважень в спірних правовідносин, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеського державного університету внутрішніх справ (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 1; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі МВС України задовольнити.

Cтягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з її утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 43615,10 грн (сорок три тисячі шістсот п`ятнадцять гривень 10 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк