Справа № 380/7824/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7824/22 пров. № А/857/14824/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року (суддя Кузан Р.І., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/7824/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №79 від 29.03.2022; 2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи на посаді рентген-лаборанта рентгенологічного відділення в Комунальному некомерційному підприємстві Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи з 14.11.2018 року по 26.02.2020 року до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; 3) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до вимог ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 02 листопада 2021 року.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №79 від 29.03.2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді рентгенлаборанта рентгенологічного відділення в Комунальному некомерційному підприємстві Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи з 14.11.2018 по 26.02.2020 до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до вимог ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 02 листопада 2021 року. Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в сумі 2977,20 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є безпідставним та необґрунтованим, яке підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що робота в особливо шкідливих умовах після 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця. Отже, підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивачки зі шкідливими умовами праці на даному підприємстві на посаді рентгенолаборанта рентгенологічного відділення з 14.11.2018 по 26.02.2020 немає. Таким чином, оскільки в позивачки відсутній страховий стаж, тому відсутні підстави для призначення пільгової пенсії за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.09.2022 року та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає про безпідставність на неоґрунтованість доводів та вимог апеляційної скарги, яку просить залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с. 16).

28.01.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та долучила відповідні документи (а.с. 26).

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України Львівській області прийнято рішення №79 від 29.03.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. В обґрунтування підстави відмови у рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивачки з 14.11.2018 по 26.02.2020, оскільки цей період не підтверджено документами про затвердження результатів атестації робочих місць. Також зазначено, що страховий стаж позивачки складає 36 років 0 місяців 26 днів, пільговий стаж роботи становить 06 років 08 місяців 17 днів. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату з 02.05.2025 (а.с. 28).

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулася до адміністративного суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо) (див. абзац другий пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди - пенсії застрахованим особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначають за нормами Закону № 1058, за умови наявності необхідного трудового стажу.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок №383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Дослідивши трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 в межах спірного періоду, судом встановлено запис про те, що ОСОБА_1 працювала в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівський госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи з 02.01.2014 по час звернення до пенсійного органу (а.с. 18-21).

Суд першої інстанції правильно вказав, що наведений вище запис виконаний чітко із посиланням на наказ керівника, наявна печатка, відтак відсутні підстави для подання уточнюючої довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку №637.

Відповідно до п.3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 (втратила чинність 03.08.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461), зокрема, затверджено Список №1 (далі - Список № 1) виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. До розділу XIX. Охорона здоров`я. Списку №1 включені, зокрема, посади: молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок); рентгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах.

З 03.08.2016 набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, якою затверджений Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До розділу XIX. Охорона здоров`я. Списку №1 включені, зокрема, посади: молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок); рентгенолаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Відповідно до довідки КНП Львівської обласної ради Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи від 07.02.2022 №13 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ОСОБА_1 про те, що вона працює повний робочий день в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівський госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи з 02.01.2014 (наказ на перевід на повну вакантну посаду рентгенлаборанта №1 від 02.01.2014) по теперішній час та виконує роботу у шкідливих умовах за професією, посадою рентгенлаборант, молодший спеціаліст з медичною освітою рентгенологічного відділення, що передбачена Списом №1 розділ ХІХ код КП 3229, підстава класифікатор ДК 003-2010, Постанова КМУ №461 від 24.06.2016.

Наказом міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 №742 Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою посаду рентгенолаборант віднесено до молодших спеціалістів з медичною освітою.

Встановлено, що позивач є молодшим спеціалістом з медичною освітою, яка займає посаду рентгенлаборанта з повним робочим днем в сфері іонізації по обслуговуванню хворих в рентген кабінеті.

Отже, трудова зайнятість позивача з 02.1.2014 року підпадає під дію Списку №1.

Згідно доводів апеляційної скарги відповідач вважає, що робота у шкідливих та важких умовах після 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця, у зв`язку з чим підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача із шкідливими умовами праці на підприємстві на посаді рентгенлаборанта рентгенологічного відділення з 14.11.2018 року по 26.02.2020 року немає. Тому вважає, що у позивача відсутній достатній страховий стаж для призначення спірної пенсії.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегією суддів враховується, що відповідач не заперечує щодо роботи позивача на посаді, що передбачена у Списках №1, чинних у відповідні періоди часу, що надають право на пільгове пенсійне забезпечення, а саме, до 14.11.2018 року та погоджується у зарахуванні такого періоду до пільгового стажу роботу позивача, окрім періоду з 14.11.2018 року по 26.02.2020 року, в якому підприємство не проводило атестацію робочих місць.

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. Абзацом 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Зі змісту довідки КНП Львівської обласної ради Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи від 07.02.2022 №13 про підтвердження ОСОБА_1 наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній випливає, що вперше атестація робочих місць проведена наказом №41 від 12.05.2008 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" (з додатками №1-3); Наказ №193 від 13.11.2013 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" (з додатками №1-3), Висновок №3377 експертизи правильності застосування Списків №1,2 та якості проведення атестації робочих місць за умовами праці виданий Державною експертизою умов праці 18.11.2013 №14/07-10151; Наказ №110 від 27.02.2020 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації за умови праці", Карта умов праці рентгенлаборанта. якими обґрунтовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам робочих місць, характер, місце та умови праці не змінювались.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що період роботи позивачки на посаді рентгенлаборанта КНП Львівської обласної ради Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи з 14.11.2018 по 26.02.2020, мав бути зарахований до пільгового стажу як період роботи на посаді, що була передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.

Судом враховується, що в період з 14.11.2018 року (після закінчення дії результатів атестації робочих місць згідно наказу 13.11.2013 року №193) по 26.02.2020 року (до затвердження наступних результатів атестації робочих місць згідно наказу від 27.02.2020 року №110) роботодавець не виконував свій обов`язок по організації проведення атестації робочих місць, хоча як видно з долученої довідки КНП Львівської ОР Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи від 07.02.2022 року №13, підприємство підтвердило, що позивач в цей період працювала на підприємстві повний робочий день і за період з 02.01.2014 року по дату видачі довідки виконує роботу у шкідливих умовах за професією рентгенлаборант, молодший спеціаліст з медичною освітою рентгенологічного відділення, що передбачений Списком №1.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1994 №41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до відповідного Списку, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Наведене свідчить, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за відповідного Списку, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за відповідним Списком, згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

За таких умов, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вказаний підхід застосований Великою Палатою Верховного Суду, що наведений у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, який в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Тобто, своєчасне не проведення атестації працівників та внесення відповідних записів до їх трудових книжок не може позбавити працівників, зокрема, і позивача права на пільгову пенсію.

Таким чином, позивач не може бути позбавлена права на пенсію внаслідок відсутності підтвердження проведення атестації робочих місць, на яких вона набула пільговий стаж у період з 14.11.2018 по 26.02.2020.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, що вказує на порушення права ОСОБА_1 соціального захисту, гарантованого Конституцією України, яке підлягає відновленню судом шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №79 від 29.03.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд також враховує, що обов`язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є досягнення особою 48 років 6 місяців та наявність страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на час звернення до відповідача за призначенням спірної пенсії досягла необхідного віку та мала у наявності достатній страховий стаж, в тому числі і на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, а отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 02.11.2021, зарахувавши до пільгового стажу роботи період з 14.11.2018 по 26.02.2020.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та підлягають відхиленню як необґрунтовані.

Враховуючи, що позивач на момент звернення до пенсійного органу досягла відповідного пенсійного віку та мала необхідний загальний і пільговий стаж роботи, внаслідок чого набула право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції в оскарженій частині винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року в адміністративній справі №380/7824/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль