Справа № 380/10883/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, 6, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 та переведення з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області перерахувати ОСОБА_1 та перевести з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 січня 2022 року через сайт Пенсійного фонду України подала заяву про перерахунок пенсії (перехід на пенсію за іншим законом) при переході на державну пенсію по Закону України «Про державну службу». 18 лютого 2022 року відмовлено у призначенні державної пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ - на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що 11 січня 2022 року позивач через сайт Пенсійного фонду подала заяву про перерахунок переведення з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області було перерахунку - переведенні пенсії позивача. 25 січня 2022 року позивач через сайт Пенсійного фонду подала заяву про перерахунок переведення з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Головним управлінням Пенсійного фонду України у Херсонській області було відмовлено у перерахунку - переведенні пенсії позивача. Також зазначено, що дія Закону України «Про державну службу» не поширюється на осіб які проходили службу в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Таким чином, відповідачем прийнято правомірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889, а вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою суду від 02 листопада 2022 року залучено співвідповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що за принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, перевірено спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. За результатами розгляду поданої 11.01.2022 заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області розпорядженням №60 від 14.01.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу на підставі довідки про складові заробітної плати від 22.12.2021 №255/05-99-10-02-18, виданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області. При цьому згідно службової записки відділу обслуговування громадян №16 ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.01.2022 №1012/15-16 довідку про заробітну плату за 60 місяців, з урахуванням надбавок, премій та інших виплат від 22.12.2021 №256/05-99-10-02-18, видану Головним управлінням ДПС у Донецькій області, направлено до управління контрольно-перевірочної роботи на перевірку. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області жодного рішення щодо відмови не приймалося. Також 25 січня 2022 позивачка повторно звернулася через Веб-портал Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії. Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. За результатами розгляду поданої 25.01.2022 заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області розпорядженням №60 від 31.01.2022 здійснено перерахунок пенсії. В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 11.01.2022 та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 06.06.2022 №60. Таким чином, відповідачем прийнято правомірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889, а вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою суду від 16 січня 2022 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи та розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 .

Від Головного управління Пенсійного фонду України у у Донецькій області на виконання вимог ухвали суду від 16 січня 2022 року подано витребувані докази.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058.

11 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася через Веб-портал Пенсійного фонду із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, перевірено спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області розпорядженням №60 від 14.01.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати (оклад, ранг, вислуга років) від 22.12.2021 №255/05-99-10-02-18, виданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області.

25 січня 2022 ОСОБА_1 повторно звернулася через Веб-портал Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії. Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. За результатами розгляду поданої 25.01.2022 заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області розпорядженням №60 від 31.01.2022 здійснено перерахунок пенсії.

В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 11.01.2022 та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 06.06.2022 №60.

Рішення мотивоване тим, що за даними трудової книжки, відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, Враховуючи зазначене, гр. ОСОБА_1 у перерахунку та переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 11.01.2022 відмовлено, оскільки стажу державної служби недостатньо для вищезазначеного виду перерахунку.

Не погоджуючись із таким рішенням про відмову у перерахунку та переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Із 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-XII).

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зі змісту наведених норм видно, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 від 24.10.1983 НОМЕР_2 наявної у матеріалах справи, судом встановлено, що позивачка перебувала на посадах: - з 24.11.1992 була прийнята на посаду головного державного податкового ревізора інспектора Державної податкової інспекції по Тельміновського району Донецької області; - 13.07.1994 прийняла присягу державного службовця відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (запис №22 у трудовій книжці); з 24.11.1992 по 14.12.2021 працювала на різних посадах в податкових органах Донецької області.

Отже, згідно записів в трудовій книжці позивачки ОСОБА_1 починаючи з 24.11.1992 працювала на різних посадах в податкових органах Донецької області.

Як встановлено судом, відповідачем до стажу державної служби не зараховано вищезазначених періодів роботи ОСОБА_1 .

З матеріалів справи судом встановлено, що фактичною підставою для відмови позивачці у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є відсутність у неї права на перерахунок пенсії за Законом України «Про державну службу» №3723-XII.

Суд не погоджується з позицією пенсійного органу, зазначаючи наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який застосовується починаючи з 01.05.2016 (далі - Порядок №622).

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку №622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Згідно з пунктом 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII.

Приписами пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" затверджений Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців (далі Порядок №239).

Разом з тим, пунктом 1 Порядку №239 передбачено, що до посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів відносяться до шостої категорії, зокрема, посади заступників голів, секретарів виконкомів міських Рад народних депутатів і міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів; керівників відділів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів; керівників управлінь, самостійних відділів виконкомів районних у містах Рад народних депутатів; керівників відділів (підвідділів) та їх заступників у складі управлінь, самостійних відділів, апаратів виконкомів районних у містах Рад народних депутатів; радників, консультантів, спеціалістів управлінь, самостійних відділів обласних, Київської та Севастопольської міських Рад народних депутатів; радників, консультантів, спеціалістів виконкомів міських Рад міст обласного підпорядкування, їх управлінь, самостійних відділів та інші прирівняні до них посади.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Тобто, як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III).

Зокрема, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 10.05.2018, прийнятій у справі №351/1792/17, зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 закону України «Про державну службу» №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ці обставини вказують на безпідставність доводів відповідача про те, що стаж роботи позивача не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області протиправно прийнято рішення від 06.06.2022 №60, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку та переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII згідно заяви від 11.01.2022, а тому таке необхідно скасувати, зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи позивача з 24.11.1992 до стажу державної служби, перерахувати та перевести позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення із заявою від 11.01.2022.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі «Джорджевич проти Хорватії» (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що право має бути захищено у такий спосіб, що відповідає змісту права, зокрема в постанові від 01.10.2019 р. у справі №910/3907/18.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що мета, з якою особа звертається до адміністративного суду це захист її прав, який може бути досягнений лише остаточним вирішенням спору, який виник між особою та суб`єктом владних повноважень.

В даному випадку пенсіонер звернувся до суду з метою відновлення його права на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

У набутті такого права, ОСОБА_1 було відмовлено прийняттям рішення від 06.06.2022 №60 з підстав відсутності у позивача права на перерахунок пенсії та перехід згідно Закону України «Про державну службу» №3723-XII та не зарахуванням до стажу державної служби відповідних періодів роботи.

Натомість судом встановлено неправомірність не зарахування періодів роботи до стажу державної служби, який дає право на перехід на пенсію за іншим законом, а саме Законом України «Про державну службу».

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість відмови у перерахунку та переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII згідно заяви від 11.01.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд,-

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, 6, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 06.06.2022 №60 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку та переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області перерахувати та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ згідно заяви від 11.01.2022 року, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 24.11.1992.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський