Справа № 521/19487/22
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-а/521/49/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.

при секретарі Ткач А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил,

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Одеської митниці, посилаючись на те, що 01 грудня 2022 року в.о. заступника начальника Одеської митниці відносно нього було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 року, якою його, ОСОБА_1 керівника ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ», було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення складає 133827,72 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , яккерівником ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ» при декларуванні товарів у митній декларації №UA500500/2022/035489 від 04 жовтня 2022 року було невірно визначено код товару згідно УКТ ЗЕД, чим вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 44609,24 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Позивач вказував, що 04 жовтня 2022 року ним, як декларантом було подано до Одеської митниці ЕМД «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №UA500500/2022/035489. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України разом з митною декларацією були подані: зовнішньоекономічний контракт від 29 серпня 2022 №NWPB - 2908/22; коносамент від 03 серпня 2022 №22080301; інвойс від 20 липня 2022 №NWPB-20-07/01, пакувальний лист до інвойсу; автотранспортна накладна (СМR) від 28 вересня 2022 № б/н; експортна митна декларація країни відправлення від 01 серпня 2022 №49978826, тощо.

За умовами п.п. 1.1, 2.2 контракту, укладеного між ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ» (покупець) та «NEW WORLD IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Гонконг, продавець) продавець зобов`язувався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та умовах даного договору, кількість асортимент та вартісних якого встановлюється продавцем в інвойсах, які є невід`ємною частиною договору. Вартість товару визначається продавцем і фіксується в інвойсах.

Зазначав, що заповнення ЕМД №UA500500/2022/035489 та визначення коду товарів згідно з УКТЗЕД здійснювалось шляхом відображення відомостей(опису, вагових, кількісних, вартісних характеристик товарів) із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією-контрагентом «NEW WORLD IMPORT AND EXPORT CO., LTD», відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, а також з урахуванням експортної митної декларації країни відправлення (Гонконг) від 01 серпня 2022 №49978826 та у відповідності до правил інтерпретації УКТЗЕД.

Позивач вказував, що у графі 31 МД №UA500500/2022/035489 ним було заявлено 9 найменувань товарів, серед яких:

-товар №7 «Радіоприймачі побутові, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення, які не містять записуючих або передаючих пристроїв без елементів живлення (батарейок) виключно для цивільного використання у асортименті: радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-606AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607AC); радіоприймач 25 місць (1000 шт., арт. RX-607ACW); радіоприймач - 13 місць (208 шт., арт. RX-9966UAR); радіоприймач - 20 місць (480 шт., арт. RX-9922). Усього 108 місць у картонних коробках. Виробник: New Holding Group Co., Limited. Країна виробництва - CN. Торговельна марка - COLON», код згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%) вага брутто 2468,100 кг, нетто 2 222 кг.

Митну вартість товару №7 визначено за резервним методом (3,05 доларів США/кг), та виходячи з цього нараховано обов`язкові митні платежі при імпорті цих товарів у сумі 79305,3 грн.

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) було знегеровано форму митного контролю «частковий митний огляд», який проведено 06 жовтня 2022 року та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06 жовтня 2022 року.

Зазначав, що посадова особа митниці у даному Акті зазначала, що опис, кількість, маркування та вага товарів відповідають заявленим в ЕМД №UA500500/2022/035489, що зафіксовано у графі 8.3 Акту митного огляду від 06 жовтня 2022 року.

Втім, у графі 8.3.4 інспектором митниці, яким проведено митний огляд зазначено, що вантаж візуально відповідає відомостям заявленим у ЕМД, але виникли сумніви щодо правильності класифікації товару №7 з арт. RX-69966UAR та арт. RX-9922, оскільки останні комплектуються входами SD card та USB.

Тому, 06 жовтня 2022 року посадовою особою митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці прийнято рішення про визначення коду товару №КТ - №UA-2022, яким змінено заявлений код УКТ ЗЕД товару №7 з (ставка ввізного мита 10%) на код товару згідно УКТ ЗЕД - (ввізне мито - 25%) з наступним описом: радіоприймачі побутові, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення, які не містять записуючих або передаючих пристроїв без елементів живлення (батарейок) виключно для цивільного використання у асортименті: радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-606AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607ACW); радіоприймач - 13 місць (208 шт., арт. RX-9966UAR), комплектується входами для SD card та USB; радіоприймач - 20 місць (480 шт., арт. RX-9922), комплектується входами для SD card та USB. Усього 108 місць у картонних коробках. Виробник: New Holding Group Co., Limited. Країна виробництва - CN. Торговельна марка - COLON».

Позивач зазначав, що фактично опис найменування товару, який використав декларант не суперечить змістовому опису, який вказаний митницею в рішенні про визначення коду товару, просто на двох з п`яти артикулів товару №7, а саме RX-9966UAR RX-9922 наявні входи для SD card та USB, що на думку інспектора митниці є підставою для віднесення вказаного товару до коду УКТ ЗЕД, хоча вказаний товар було задекларовано за вказаним кодом в експортній митній декларації країни експортера (код ).

Стверджував, що оскільки рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими, то 27 жовтня 2022 року ним було подано нову митну декларацію №UA500500/2022/039243 від 27 жовтня 2022 року, за кодом товару №7 визначеним Одеською митницею в обов`язковому рішенні про визначення коду товару від 06 жовтня 2022 №КТ - №UA-2022, та сплачено за товар №7 митні платежі у сумі 123914,54 грн.

Крім того, при випуску товарів у вільній обіг за ЕМД №UA500500/2022/039243 від 27 жовтня 2022 року ним було сплачено більше митних платежів до Додержавного бюджету, ніж необхідно було, оскільки митниця нарахувала митних платежів як за весь товар №7 (5 артикулів), але замість винесення рішення про коригування митної варт.ості митним постом «Одеса-внутрішній» було складено лист від 14 жовтня 2022 року №7.10-28.05-02/1339 з інформацією із відомчої бази даних ЄАІС Держмитслужби про те, що митна вартість при митному оформленні аналогічних товарів за кодом УКТ ЗЕД складає 2,11 доларів США/кг, з чого зроблено висновок про нібито можливий недобір митних платежіва на суму 44609,24 грн. та умисні дії з його боку на внесення неправдивих відомостей до митної декларації, яку він заповнював.

22 жовтня 2022 року інспектором ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Приходько Д.Л. відносно нього було складено протокол про порушення митних правил №1277/50000/22 від 22 жовтня 2022 року за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, в якому зазначено, що «керівник ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ» Авербух А.Е. заявив в МД №UA500500/2022/035489 неточні відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД і тим самим вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру платежів у сумі 44609,24 грн., розгляд справи було призначено на 24 листопада 2022 року за адресою: м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21 -А.

Постановоюв.о. заступника начальника Одеської митниці про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 року, його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення складає 133827,72 грн.

Позивач стверджував, що ним не було заявлено будь-яких неправдивих відомостей, декларування товару №7 здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, які відображені у митної декларації,та ним не було вчинено жодних протиправних дій, передбачених диспозицією ст. 485 МК України.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а прийняту відносно нього постанову Одеської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 року необґрунтованою та протиправною.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд скасувати постанову в.о. заступника начальника Одеської митниці у справі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 року, якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення складає 133827,72 грн.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року по вказаній справі було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 65).

Представник позивача, який діє на підставі ордеру від 25 грудня 2022 року, в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду клопотання про підтримання позовних вимог та просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с. 61, 80).

Представник відповідача Одеської митниці,діючий за довіреністю від 12 липня 2022 року в судове засідання не з`явився. Раніше надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача (а.с. 68, 72-76).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши подані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2022 року позивачем, як декларантом було подано до Одеської митниці ЕМД «ІМ40ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №UA500500/2022/035489 на товари, які було ввезено з Гонконгу на митну територію України (а.с. 30-32).

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України разом з митною декларацією були подані: зовнішньоекономічний контракт від 29 серпня 2022 №NWPB - 2908/22; коносамент від 03 серпня 2022 №22080301; інвойс від 20 липня 2022 № NWPB -20-07/01, пакувальний лист до інвойсу; автотранспортна накладна (СМR) від 28 вересня 2022 № б/н; експортна митна декларація країни відправлення від 01 серпня 2022 №49978826, тощо (а.с. 33-38, 39, 40, 42, 43-44).

Встановлено, що відповідно до інформації, зазначеної у вказаній вище митній декларації та товаросупровідних документах, продавцем та відправником товару є фірма «NEW WORLD IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Гонконг, продавець), а покупцем та одержувачем є ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ»(Україна).

За умовами п.п. 1.1, 2.2 контракту, укладеного між ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ» (покупець) та «NEW WORLD IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Гонконг, продавець) продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та умовах даного договору, кількість асортимент та вартісних якого встановлюється продавцем в інвойсах, які є невід`ємною частиною договору. Вартість товару визначається продавцем і фіксується в інвойсах.

З змісту ЕМД №UA500500/2022/035489 вбачається, що її заповнення та визначення коду товарів згідно з УКТЗЕД здійснювалось шляхом відображення відомостей (опису, вагових, кількісних, вартісних характеристик товарів) із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією-контрагентом «NEW WORLD IMPORT AND EXPORT CO., LTD», відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, а також з урахуванням експортної митної декларації країни відправлення (Гонконг) від 01 серпня 2022 №49978826 та у відповідності до правил інтерпретації УКТ ЗЕД.

Встановлено, що у графі 31 МД №UA500500/2022/035489 було заявлено 9 найменувань товарів, серед яких:

- товар №7 «Радіоприймачі побутові, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення, які не містять записуючих або передаючих пристроїв без елементів живлення (батарейок) виключно для цивільного використання у асортименті: радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-606AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607ACW); радіоприймач - 13 місць (208 шт., арт. RX-9966UAR); радіоприймач - 20 місць (480 шт., арт. RX-9922). Усього 108 місць у картонних коробках. Виробник: New Holding Group Co., Limited. Країна виробництва - CN. Торговельна марка- COLON», код згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%) вага брутто 2468,100 кг, нетто 2 222 кг.

Митну вартість товару №7 визначено за резервним методом (3,05 доларів США/кг), та виходячи з цього нараховано обов`язкові митні платежі при імпорті цих товарів у сумі 79305,3 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 06 жовтня 2022 року автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) було згенеровано форму митного контролю «частковий митний огляд», на підставі чого співробітниками Одеської митниці було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06 жовтня 2022 року, у графі 8.3 якого, інспектором Одеської митниці зазначено, що опис, кількість, маркування та вага товарів відповідають заявленим в ЕМД №UA500500/2022/035489, а у графі 8.3.4 Акту вказано, що вантаж візуально відповідає відомостям заявленим у ЕМД, але виникли сумніви щодо правильності класифікації товару №7 з арт. RX-69966UAR та арт. RX-9922, оскільки останні комплектуються входами SD card та USB (а.с. 45).

У зв`язку із виявленими обставинами посадовою особою митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ - №UA-2022 від 06 жовтня 2022 року, яким було змінено заявлений код УКТ ЗЕД товару №7 з (ставка ввізного мита 10%) на код товару згідно УКТ ЗЕД - (ввізне мито 25%) з наступним описом: радіоприймачі побутові, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення, які не містять записуючих або передаючих пристроїв без елементів живлення (батарейок) виключно для цивільного використання у асортименті: радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-606AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607AC); радіоприймач 25 місць (1000 шт., арт. RX-607ACW); радіоприймач - 13 місць (208 шт., арт. RX-9966UAR), комплектується входами для SD card та USB; радіоприймач - 20 місць (480 шт., арт. RX-9922), комплектується входами для SD card та USB. Усього 108 місць у картонних коробках. Виробник: New Holding Group Co., Limited. Країна виробництва - CN. Торговельна марка - COLON» (а.с. 46-47).

Встановлено, що 27 жовтня 2022 року позивачем було подано нову митну декларацію №UA500500/2022/039243 від 27 жовтня 2022, за кодом товару №7 визначеним Одеською митницею в обов`язковому рішенні про визначення коду товару від 06 жовтня 2022 №КТ - №UA-2022, та сплачено за товар №7 митні платежі у сумі 123914,54 грн.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2022 року інспектором ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №1277/50000/22 від 22 жовтня 2022 року, а 01 грудня 2022 рокув.о. заступника начальника Одеської митниці відносно позивача було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_2 керівника ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ» було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення складає 133827,72 грн. (а.с. 16-20, 25-29).

Зі змісту зазначеної вище постанови від 01 грудня 2022 року вбачається, що в зону діяльності Одеської митниці прибув вантажний автомобіль р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товаром в асортименті загальною вагою брутто 13520 кг., який позивач, як декларант ПП «ПОБУТ БРОК ТОРГ», задекларував у ЕМД №UA500500/2022/035489 від 04 жовтня 2022 року.

Відповідно до граф 31 ЕМД №UA500500/2022/035489 від 04 жовтня 2022 року позивачем було заявлено у графі 31 МД №UA500500/2022/035489 9 найменувань товарів, серед яких:

- товар №7 «Радіоприймачі побутові, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення, які не містять записуючих або передаючих пристроїв без елементів живлення (батарейок) виключно для цивільного використання у асортименті: радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-606AC); радіоприймач - 25 місць (1000 шт., арт. RX-607AC); радіоприймач- 25 місць (1000 шт., арт. RX-607ACW); радіоприймач - 13 місць (208 шт., арт. RX-9966UAR); радіоприймач - 20 місць (480 шт., арт. RX-9922). Усього 108 місць у картонних коробках. Виробник: New Holding Group Co., Limited. Країна виробництва - CN. Торговельна марка - COLON», код згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%) вага брутто 2468,100 кг, нетто 2 222 кг.

Сума митних платежів за товар №7 за МД №UA500500/2022/035489 становить 79305,30 грн.

Під час здійснення митних формальностей за МД №UA500500/2022/035489 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів, митним постом «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 06 жовтня 2022 року №КТ - №UA-2022, згідно якого заявлений за даною МД товар №7 «радіоприймачі» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД 827139900 (ставка ввізного мита 25%).

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, відповідно до листа м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 14 жовтня 2022 року №7.10-28.5-02/1339/1243 за визначеним митним органом кодом УКТЗЕД становить 123914,54 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 44609,24 грн.

Згідно листа м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 14 жовтня 2022 року №7.10-28.5-02/1339/1243, різниця митних платежів, сплачених за МД №UA500500/2022/035489 від 04 жовтня 2022 року, та таким, що підлягають сплаті із врахуванням рішення про визначення коду товару від 06 жовтня 2022р. №КТ-№UA-2022, складає 44609,24 грн. (а.с. 48-49, 50-54).

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов`язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Частиною 8 ст. 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За положеннями ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органом доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів рішення про класифікацію цих товарів було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин МК України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено, зокрема, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення.

Також, МК України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач не був своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи про порушення митних правил, оскільки в протоколі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 22 жовтня 2022 риоку зазначено дата розгляду справи - 24 листопада 2022 року, а фактично справа була розглянута 01 грудня 2022 року без присутності позивача.

27 жовтня 2022 року позивачем було подано нову митну декларацію №UA500500/2022/039243 від 27 жовтня 2022, за кодом товару №7 визначеним Одеською митницею в обов`язковому рішенні про визначення коду товару від 06 жовтня 2022 №КТ - №UA-2022, та сплачено за товар №7 митні платежі у сумі 123914,54 грн.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №640/5082/17 вказав, якщо судами не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів та його технічного опису, то у митного органу не було підстав визнавати дії позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що являє собою об`єктивну сторону передбаченого ст. 485 МК України правопорушення.

Аналогічна правова позиція Верховного суду викладена у постанові від 22 травня 2018 року (справа №463/6189/15-а), з якої вбачається, якщо особою не вчинено дій, спрямованих на приховування дійсних відомостей про товар, то склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, відсутній.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 485 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 485 МК України використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної варт.ості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Вищенаведений висновок суду в частині аналізу диспозиції ст.485 МК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2018 року по справі № 760/20661/15-а.

Водночас, вирішуючи питання щодо застосування до позивача відповідальності передбаченої ст.485 МК України у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, суд враховує рішення Другого сенату Конституційного Суду України № 4-р(II)/2022 від 15 червня 2022 року, в якому зазначено, що за Основним Законом України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3); «в Україні визнається і діє принцип верховенства права; «Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша, друга статті 8); «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга статті 22); «ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41); «юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); виключно законами України визначаються: «права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; «засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них (пункти 1, 22 ч. 1 ст. 92).

Конституційний Суд України, розглядаючи питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності, зазначав, зокрема: що сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням [рішення у справа хandothers v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), Гурепка проти України від 6 вересня 2005 року (заява № 61406/00), Menarini Diagnostics S.R.L. v. Italy від 27 вересня 2011 року (заява № 43509/08).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та враховуючи, що санкція ст. 485 Кодексу у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів є співмірною з кримінальним покаранням, Конституційний Суд України дійшов висновку, що попередньо сформульовані підходи до розуміння принципу індивідуалізації юридичної відповідальності під час призначення кримінального покарання є застосовними і в межах цього конституційного провадження.

З огляду на наведене принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі статті 485 Кодексу має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

При обмеженні права власності в інтересах суспільства необхідними є не будь-які менш обтяжливі для прав і свобод осіб заходи, а ті з них, які здатні досягти легітимної мети на тому самому якісному рівні. Тобто законодавець зобов`язаний обирати той вид адміністративного стягнення, який менш обтяжливий для прав і свобод особи у конкретному випадку, і насамперед має визначити адекватну міру адміністративної відповідальності для досягнення її мети, тоді як суди забезпечують індивідуалізацію такої відповідальності залежно від обставин справи у межах законодавчо визначеної санкції [абзац перший підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 21 липня 2021 року № 3-р(II)/2021].

Європейський суд з прав людини вказав, що „ для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають . Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції [рішення у справі v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), § 84].

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, стаття 1Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання обґрунтовано відповідало [правомірній] меті. Іншими словами, потрібно досягти „справедливого балансу між вимогами загальних потреб суспільства і вимогами захисту фундаментальних прав людини. Цього балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести особистий і надмірний тягар [див., зокрема, рішення у справах Former Kingof Greece and Others v. Greece [GC] від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-XII, § 79, § 82;and Others v. Germany [GC] від 30 червня 2005 року (заяви №№ 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-VI, § 81-94; and Others v. Georgiавід 12 травня 2015 року (заява № 36862/05), § 97].

У рішенні у справі «Краєва проти України» від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (ч. 1 ст. 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що:

- накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє відповідну особу майна, а саме суми, яку необхідно сплатити (§ 23);

- щоб відповідати статті 1Першого протоколу до Конвенції, захід [втручання] має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним [ґрунтуватись на приписі права], переслідувати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й фундаментальними правами особи (§ 24);

- відповідно до частини першої статті 483 Кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює варт.ості товару, - що є дуже великою сумою, - та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків; відсутність дискреції стосовно цього не дала українським судам можливості врахувати індивідуальні обставини, що позбавляє сенсу будь-яку оцінку; Європейський суд з прав людини вже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права особи на власність (§ 31).

Абзац другий ст. 485 Кодексу в контексті створення ним передумов для недопущення надмірного втручання у право власності особи з метою забезпечення справедливого балансу між вимогами публічного інтересу в захисті митних інтересів та митної безпеки України, з одного боку, та захистом права власності особи - з іншого, Конституційний Суд України дійшов висновку, що зазначений припис ст. 485 Кодексу не забезпечує бажаної гнучкості в діях та рішеннях органу державної влади під час визначення розміру штрафу щодо правопорушника з урахуванням усіх обставин справи. Тому внаслідок застосування оспорюваного припису ст. 485 Кодексу не забезпечується справедливий баланс між вимогами публічного інтересу та захистом права власності особи, а сам цей припис є нормативним підґрунтям для надмірного втручання в гарантоване Основним Законом України право власності.

За наведених обставин абзац другий статті 485 Кодексу суперечить частинам першій, четвертій ст. 41 Конституції України та рішенням Конституційного суду України № 4-р(II)/2022 від 15 червня 2022 року справа № 3-321/2019(7780/19, 91/21) абзац другий ст. 485 Митного кодексу України визнаний неконституційним визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) і визначено, що він втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.

Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання, зокрема про відповідність Конституції України законів України.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

За статтею 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином зазначене рішення Конституційного Суду України від 15 червня 2022 року набрало законної сили та є обов`язковим.

В пункті 4 рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року №15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) зокрема зазначено, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З аналізу положень законодавства слідує, що підставою для втрати чинності закону у цілому або його частин є визнання єдиним органом законодавчої влади - Верховною Радою України - такого закону або його окремих положень такими, що втратили чинність, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні - Конституційним Судом України, оскільки його рішення належить сприймати як загальнообов`язковий правовий акт, який діє на усій території України та є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами права. І оскільки і в першому і в другому випадку правовими наслідками є втрата законом чи його частиною чинності, втрата чинності законом (чи частини закону) внаслідок визнання їх неконституційними є тотожними набранню чинності законом, яким скасовується відповідальність.

Тобто у обох випадках у особи з`являється право бути не притягнутим до відповідальності та уникнути негативних наслідків.

Водночас, Конституційний Суд України вказав, що враховує те, що визнання неконституційним абзацу другого статті 485 МК України унеможливить притягнення до відповідальності осіб за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

З огляду на викладене, Конституційний Суд України вважав за доцільне з метою недопущення порушення митних інтересів та митної безпеки України відтермінувати втрату чинності абзацом другим статті 485 МК України на шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

КСУ зазначив, що Верховна Рада України з дня ухвалення цього Рішення, але не пізніше шести місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, має привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 МК України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Станом на день постановлення зазначеного судового рішення Верховна Рада України не привела нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 МК України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Таким чином, враховуючи, що Рішення Конституційного Суду України про визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий статті 485 МК України прийнято 15 червня 2022 року та цим Рішенням встановлено, що абзац другий статті 485 МК України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, відповідно станом на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції абзац другий статті 485 МК України втратив чинність.

Суд зазначає, що в даному випадку не відбулось скасування норми, яка передбачала адміністративну відповідальність, шляхом прийняття закону Верховною Радою України, проте абзац другий статті 485 МК України, за яким притягається до відповідальності позивач втратив чинність внаслідок визнання його неконституційним за рішенням Конституційного Суду України.

Як наслідок суд приходить до висновку, що накладення на позивача санкції у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, становить надмірне втручання в гарантоване Основним Законом України право власності, яке не забезпечує справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й фундаментальними правами позивача захисту права власності, тому постанова Одеської митниці в справі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 133827,72 грн. підлягає скасуванню.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо протиправності постанови в справі про порушення митних правил №1277/50000/22 від 01 грудня 2022 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 133827,72 грн., а тому вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову.

Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та приписи пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, суд приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 53, 57, 71, 292, 485, 494, 495, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 9, 20, 238, 242, 245, 250, 257, 260, 261, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці від 01 грудня 2022 року у справі про порушення митних правил №1277/50000/22, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 133827 (сто тридцять три тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 72 копійки, провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06 лютого 2023 року.

Суддя: О.М. Сегеда