Справа № 420/15271/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/15271/22

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С. Дата і місце ухвалення: 08.12.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області, в якому просила суд:

- визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо повернення без виконання виконавчого листа, виданого 17.11.2021р. Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/1650/21;

- зобов`язати Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити дії, направлені на виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду вiд 17.11.2021р. у справі №420/1650/21;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області незаконно відмовляє у прийнятті до виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду вiд 17.11.2021р. у справі №420/1650/21 про стягнення з Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.01.2021р. по 17.11.2021р. в сумі 190 410,48 грн., моральної шкоди в сумі 8000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. Позивач стверджує, що оскільки боржником за виконавчим документом є орган місцевого самоврядування, тому рішення суду має бути виконано Державною казначейською службою України на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 08.12.2022р. з прийняттям по справі нового судового рішення - про задоволення її позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом звернення її до суду в порядку ст.ст.382, 383 КАС України, а не шляхом розгляду справи в окремому позовному провадженні. Судом не враховано, що норми КАС України щодо встановлення судового контролю мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення стороною у справі, тоді як Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області не являється стороною у справі №420/1650/21. Відповідач є встановленою Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, особою, яка уповноважена здійснити безспірне списання коштів за рішенням у справі №420/1650/21.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що обов`язок виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021р. по справі №420/1650/21 чинним законодавством покладено саме на Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області, дії якого щодо неодноразового повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання є протиправними. Відсутність відкритих рахунків Білгород-Дністровської міської ради, як боржника у виконавчому листі, не є перепоною для прийняття відповідачем виконавчого листа до виконання.

Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що органом казначейської служби правомірно повернуто позивачу виконавчий лист без виконання, оскільки в Управління відсутні відкриті рахунки боржника - Білгород-Дністровської міської ради, з яких можливо було б здійснити безспірне списання коштів за виконавчим документом. До того ж, виконання рішень суду органами Казначейства за бюджетною програмою забезпечення виконання рішень суду можливе лише у разі, якщо боржником за таким судовим рішенням є державний орган, в той час я Білгород-Дністровська міська рада є органом місцевого самоврядування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та сторони, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/1650/21 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровського міського голови Граждана Віталія Вікторовича, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2021р. в задоволенні позовну відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021р. скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2021р. та ухвалено у справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправними та скасовано розпорядження міського голови Білгород-Дністровської міської ради №11-к від 06.01.2021р. «Про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 » та №62-к від 15.02.2021р. «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 06 січня 2021 року №11-к «Про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби у справах дітей Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради з 07 січня 2021 року.

Стягнуто з Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.01.2021р. по 17.11.2021р. в сумі 190 410,48 грн., моральну шкоду в сумі 8000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/1650/21 про стягнення з Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.01.2021р. по 17.11.2021р. в сумі 190 410,48 грн., моральної шкоди в сумі 8000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

З метою виконання вказаного виконавчого листа 04.01.2022р. ОСОБА_1 звернулась до Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області.

Листом вих.№06-09-10/11 вiд 10.01.2022р. зазначений виконавчий лист повернуто Управлінням позивачу без виконання на підставі ч.1 ст.2, ч.1 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.п.3 п.9 Порядку №845, та запропоновано заявнику звернутися до вiдповiдного органу Державної виконавчої служби України з метою виконання судового рiшення в порядку та у спосіб, які передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, у вказаному листі зазначено, що згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку №845 боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів, в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Проте, рахунки такого боржника як Білгород - Дністровська міська рада (), з яких можливо було б здійснити безспірне списання, відсутні на балансі Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області.

На звернення ОСОБА_1 до органу ДВС остання отримала повідомлення відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.01.2022р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем. В повідомленні зазначено, що згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У зв`язку з цим, 25.07.2022р. ОСОБА_1 повторно звернулася до Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо виконання виконавчого листа №420/1650/21, виданого 21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом.

Листом від 05.09.2022р. Управління повторно відмовило ОСОБА_1 в прийнятті до виконання виконавчого листа з аналогічних підстав, що зазначені у листі вих.№06-09-10/11 вiд 10.01.2022р. Також, зазначено, що виконання рішень суду органами Казначейства за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду можливе лише у разі, якщо боржником за таким судовим рішенням є державний орган, а не орган місцевого самоврядування.

Вважаючи протиправними дії Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо повернення без виконання виконавчого листа ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у цій справі є невиконання/неналежне виконання судового рішення у справі №420/1650/21. Зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, є неможливим, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Приписами ст.ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ст.382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Також, суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку позивачу необхідно вирішувати питання щодо стягнення з Білгород-Дністровської міської ради на її користь коштів шляхом встановлення порядку та способу виконання рішення суду по вказаній справі, враховуючи, що вказаний боржник не має на балансі Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області відкритих рахунків, не є клієнтом Управління і, відповідно, до мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів не включений (не обслуговується).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, згідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні.

Аналіз зазначених норм свідчить, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, норми КАС України щодо встановлення судового контролю мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення саме стороною у справі боржником згідно виконавчого листа, яким у даному випадку є Білгород-Дністровська міська рада Одеської області.

Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області не являється стороною у справі №420/1650/21, а тому спірні правовідносини не можуть бути вирішенні із застосуванням ст.ст.382, 383 КАС України.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 дій Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо неприйняття до виконання виконавчого листа №420/1650/21, виданого 21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом. Дії Білгород-Дністровської міської ради, як боржника згідно виконавчого листа, щодо виконання рішення суду у справі №420/1650/21, яке набрало законної сили, не оскаржуються позивачем.

Також, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку позивачу необхідно вирішувати питання щодо стягнення з Білгород-Дністровської міської ради на її користь коштів шляхом встановлення порядку та способу виконання рішення суду по вказаній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2022 року ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про зміну порядку виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021р. по справі № 420/1650/21 в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу не з Білгород-Дністровської міської ради, а з виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Заяву обґрунтовувала тим, що боржником за виконавчим листом від 21.12.2021р. є Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, яка в Управлінні ДКС у Білгород-Дністровському районі Одеської області не обслуговується та не має відкритих рахунків. Оскільки зазначена обставина унеможливлює виконання судового рішення про стягнення коштів з Білгород-Дністровської міської ради, отже є необхідність щодо зміни способу виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2022р., залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022р., в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

При вирішенні спору суд першої інстанції зазначених обставин не врахував.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про неправомірність дій Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо неприйняття до виконання виконавчого листа №420/1650/21, виданого 21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом, колегія суддів виходить з наступного.

Принцип обов`язковості судових рішень закріплено положеннями статті 129-1 Конституції України та статті 370 КАС України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами другою та четвертою статті 6 Закону №1404-VIII визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.9 Положення).

Отже, законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012р. №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Законом №4901-VI встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються статтею 2 Закону №4901-VI, відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

У спірних правовідносинах боржником за виконавчим листом 420/1650/21, виданим 21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом, є Білгород-Дністровська міська рада, тобто орган місцевого самоврядування.

Однак, як свідчить зміст статті 2 Закону №4901-VI органи місцевого самоврядування не відносяться до суб`єктів (боржників), за якими держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Отже, у спірних правовідносинах, держава не виступає гарантом виконання зобов`язань за механізмами, передбаченими Законом №4901-VI.

Незважаючи на це, у спірних правовідносинах, що склались між сторонами, Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області, як територіальний орган ДКС України, є встановленою Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.04.2020р. по справі №804/5950/17.

Враховуючи норми частини 1 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частини другої статті 81 ЦК України, орган місцевого самоврядування - це організація, яка є юридичною особою публічного права, та в розумінні вищенаведених правових норм може бути боржником за рішенням суду про стягнення коштів.

Згідно з приписами пункту 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Пунктом 9 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України передбачено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

У відповідності до частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845.

За приписами пункту 2 Порядку №845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За змістом пункту 8 Порядку №845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Підпунктом 3 пункту 9 Порядку №845 передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, зокрема, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Повертаючи поданий ОСОБА_1 на виконання виконавчий лист на підставі п.п.3 п.9 Порядку №845 Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області зазначило, що рахунки такого боржника як Білгород - Дністровська міська рада (), з яких можливо було б здійснити безспірне списання, відсутні на балансі Управління.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про неправомірність таких дій відповідача з огляду на наступне.

Підпунктом 2 пункту 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Також, орган Казначейства, відповідно до пункту 5 Порядку №845, під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.

Порядок безспірного списання коштів з рахунків боржника визначено пунктами 24-34 Порядку №845.

Згідно пункту 24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. (п.25 Порядку №845)

За приписами пункту 28 Порядку №845 орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

Пунктом 29 Порядку №845 визначено, що у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

Отже, безспірне списання коштів із боржників передбачає: звернення стягувача до органу Казначейства із заявою про прийняття виконавчого документа для виконання; прийняття заяви та доданих до неї документів, їхня реєстрація і попередній розгляд; визначення органом Казначейства кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів або направлення боржникові запиту для встановлення відповідних даних; безпосереднє списання коштів із зарахуванням їх на рахунок стягувача, а в разі відсутності коштів на рахунках боржника - направлення йому вимоги щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Положеннями Порядку №845 на відповідача покладено обов`язок щодо вжиття всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, в тому надіслання до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запиту для визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких буде проводитися безспірне списання коштів, із зазначенням строку надання відповіді.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем комплексу дій, передбачених Порядком №845, спрямованих на виконання виконавчого листа №420/1650/21, виданого 21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом. Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області обмежилося лише посиланням на відсутність відкритих рахунків боржника без вчинення дій щодо їх встановлення, як це передбачено Порядком №845.

Колегія суддів наголошує, що заходи для виконання судового рішення не обмежуються самим лише ознайомленням з виконавчим документом і вимагають від органу Казначейства активних дій.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що положеннями ч.2 ст.6 Закону №1404-VIII чітко визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому посилання відповідача на те, що виконавчий лист підлягає виконанню органами ДВС в порядку вказаного Закону є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач повинен вживати всіх заходів по виконанню рішення суду, встановлених Порядком №845, а тому вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо повернення без виконання виконавчого листа, виданого 21.12.2021р. Одеським окружним адмiнiстративним судом у справі №420/1650/21, та зобов`язання Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити дії, направлені на вказаного виконавчого листа, підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 08.12.2022р. підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового судового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат колегія суддів керується положеннями статтею 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено 992,40 грн. судового збору (квитанція 0.0..1 від 28.10.2022р.), а при поданні апеляційної скарги 1488,60 грн. судового збору (квитанція 0.0..1 від 12.01.2023р.).

А відтак, у зв`язку з задоволенням позову, з Управління ДКС України у Білгород-Дністровському районі Одеської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2481,00 грн. судового збору.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо повернення ОСОБА_1 без виконання виконавчого листа №420/1650/21, виданого 21.12.2021р. Одеським окружним адміністративним судом.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити дії, направлені на виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду вiд 21.12.2021р. №420/1650/21.

Стягнути з Управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області (, вул.Першотравнева, 76, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят один) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 лютого 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук