Справа № 500/4629/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4629/22

06 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши в порядку письмого провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2022 року ОСОБА_1 (далі в тексті - позивач) звернувся в Тернопільський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України (далі в тексті ГУ ПФУ в Тернопільській області/ відповідач), в якому просив суд:

«Прийняти рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, та деяких інших осіб», моєї пенсії, починаючи з 01 грудня 2019 року, що була визначена судовим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 500/3821/21, без обмеження її граничного розміру;

Прийняти рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, та деяких інших осіб», моєї пенсії, починаючи з 01 грудня 2019 року, що була визначена судовим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 500/3821/21, без обмеження її максимального розміру з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії».

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ у Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі № 500/3821/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" оновленої довідки №2021/0125 від 06.05.2021 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019, із урахуванням проведених виплат.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , який починаючи з 01.10.2021 становив 19612,62 грн. Поміж цим, відповідачем здійснювалась виплата пенсії у зменшеному розмірі 18540 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії з 01.03.2022, розмір пенсії ОСОБА_1 становив 22358,39 грн, а розмір фактично проведених виплат - 19340 грн.

Після перерахунку пенсії з 01.07.2022 розмір пенсії становив 22358,39 грн, а розмір фактично здійснених виплат 20270 грн.

Однак, при такому перерахунку відповідачем протиправно, на думку позивача, обмежено пенсію позивача максимальним розміром. У зв`язку із чим, 24.11.2022 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області, в якій просив здійснювати йому виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 09.12.2022 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви від 24.11.2022.

Відповідач проти задоволення позовних заперечив покликаючись на те, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі № 500/3821/21 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Вказане рішення суду виконано в межах повноважень. Розмір пенсії після перерахунку склав 19612,62 грн. Втім, відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткові пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімум, установлених для осіб, які втратили працездатність, що з 01.12.2019 16380 грн, 01.07.2020 17120 грн, з 01.12.2020 17690 грн, з 01.07.2021 18540 грн, з 01.12.2021 19340 грн, з 01.07.2022 20270 грн, з 01.12.2022 20930 грн.

Таким чином, на думку ГУ ПФУ в Тернопільській області пенсія позивача обрахована та виплачується відповідно до законодавства.

Процесуальні дії (рішення) у справі, заяви та клопотання учасників.

23.12.2022 позивач звернувся в Тернопільський окружний адміністративний суд із позовною заявою. Здійснено автоматизований розподіл судової справи, визначено головуючого суддю Баб`юка П.М.

Ухвалою суду від 27.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

01.02.2023 ГУ ПФУ в Тернопільській області подано відзив на позовну заяву.

02.02.2023 позивачем подано відповідь на відзив на позов.

Обставини встановлені судом з посиланням та докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 з 02 квітня 2001 року перебував на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі № 500/3821/21, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії на підставі виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" оновленої довідки №2021/0125 від 06.05.2021 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" оновленої довідки № 2021/0125 від 06.05.2021 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019, із урахуванням проведених виплат (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98918269 ).

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі № 500/3821/21 ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Як вбачається із пенсійної справи № N/А4864-МВС, з 01.10.2021 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення суду (а.с.22). Після перерахунку, розмір пенсії ОСОБА_1 склав 19612,62 грн, а розмір фактично утриманої пенсії 18540 грн.

Згідно із матеріалами пенсійної справи № N/А4864-МВС, з 01.03.2022 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, яка склала 22358,39, а розмір фактично утриманої 19340 грн (а.с.23).

З 01.07.2022 ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , який після перерахунку склав 22358,39 грн, а розмір фактично утриманої пенсії 20270 грн (а.с.24).

24.11.2022 позивач звернувся на адресу ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою, в якій просив здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром (а.с.25).

Як вбачається із листа ГУ ПФУ в Тернопільській області від 09.12.2022 № 4017-4175/Ю-02/8-1900/22, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі № 500/3821/21 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Вказане рішення суду виконано в межах повноважень. Розмір пенсії після перерахунку склав 19612,62 грн. Втім, відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткові пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімум, установлених для осіб, які втратили працездатність, що з 01.12.2019 16380 грн, 01.07.2020 17120 грн, з 01.12.2020 17690 грн, з 01.07.2021 18540 грн, з 01.12.2021 19340 грн, з 01.07.2022 20270 грн, з 01.12.2022 20930 грн.

Таким чином, на думку ГУ ПФУ в Тернопільській області пенсія позивача обрахована та виплачується відповідно до законодавства.

Не погоджуючись із такими діями ГУ ПФУ в Тернопільській області, ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом.

Норми права, які застосовані судом до спірних правовідносин.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно із статею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Мотивована оцінка аргументів сторін щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову.

В даному випадку, право позивача на перерахунок пенсії з 01.12.2019, є беззаперечним, яке засноване на рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі № 500/3821/21, що набрало законної сили 13.09.2021.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі № 500/3821/21 ґрунтується на довідці ГУ ПФУ в Тернопільській області від 06.05.2021 № 2021/0125, яка містить інформацію про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на листопад 2019 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», за посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби, та, окрім посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, містить інформацію щодо розмірів інших надбавок та премії.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно із пунктом 2.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Конституційний Суд України, керуючись частиною третьою статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України", вважає, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Приписами п.п. 1, 2 резолютивної частини вказаного рішення, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

Положення частини 7 статті 43, першого речення частини 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 втратили чинність, оскільки є неконституційними.

Крім того, положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в цілому визнано неконституційним з 20 грудня 2016 року, що означає, що з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а отже, зміни внесені Законом України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб , максимальним розміром.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, вказаний Закон містить посилання на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є спеціальним законом щодо призначення та виплати пенсії військовослужбовців. Норма щодо обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців у вказаному спеціальному законі визнана неконституційною, тобто Конституційний Суд України визнав неконституційним обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, а тому відповідач не може застосовувати положення статті 2 Закону України №3668-VI при призначенні/перерахунку пенсії позивача.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд, виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд погоджується із доводами позивача про протиправність дій відповідача щодо обмеження пенсії при здійсненні перерахунку з 01.12.2019 максимальним розміром, передбаченим статею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Саме втановлення пенсійному органу (відповідачу у справі) зобов`язання виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, передбаченого статею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є належним та ефективним заходом захисту порушених прав позивача та забезпечить їх ефективне відновлення.

Наведене, є підставою для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

За правилами статей 132, 139, 143 КАС України, суд стягує з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області понесені ОСОБА_1 судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору за звернення до суду в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 90, 132, 139, 143, 241-246, 255, 292, 293, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, та деяких інших осіб», починаючи з 01 грудня 2019 року, що призначена рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 500/3821/21, без обмеження її максимального розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, та деяких інших осіб», починаючи з 01 грудня 2019 року, що призначена рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 500/3821/21, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених раніше виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області понесені ОСОБА_1 судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору за звернення до суду в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.