Справа № 260/2415/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2023 рокум. Ужгород№ 260/2415/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилка С.Є.
з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 не з`явився;
за участю представника позивача: ОСОБА_2 ;
відповідач: Львівська митниця ДМС України представник Риб`як Віра Олексіївна;
відповідач: Державна казначейська служба України представник не з`явився;
відповідач: Військова частина НОМЕР_1 представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДМС України, Державної казначейської служби та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Львівської митниці ДМС України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) (далі по тексту відповідач 1), Державної казначейської служби (01601, м. Київ, вул. Бастионна, 6, ) (далі по тексту відповідач 2) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі по тексту відповідач 3), якою просить суд: "1. Визнати протиправними дії Львівської митниці Державної митної служби України щодо відчуження транспортного засобу "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см для потреб Збройних Сил України; 2. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вартість транспортного засобу у розмірі 234416,00 грн, визначену згідно з актом про примусове відчуження або вилучення майна № 4 від 04.03.2022; 3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями Львівської митниці Державної митної служби України 30000,00 грн; 4. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн; 5. Вирішити питання щодо судових витрат.".
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року було призначено підготовче засідання у даній справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року залучено Військову частину НОМЕР_1 до участі у даній справі, в якості співвідповідача.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року було призначено підготовче засідання у даній справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року було призначено підготовче засідання у даній справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року було призначено підготовче засідання у даній справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року було призначено судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції.
Розгляд даної справи відкладався (оголошувалась перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних законодавчо встановлених підстав.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 березня 2022 року № 97 було примусово відчужено (вилучено) транспортний засіб "Volkswagen Touran" належний позивачу, який перебував у розпорядженні Львівської митниці у зв`язку із його вилученням при складанні протоколу про порушення митних правил при здійсненні митного оформлення перевізником ОСОБА_3 .. Позивач зазначає, що судовими рішеннями провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 483 частиною 1 МК України закрито, автомобіль марки "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , повернуто ОСОБА_3 , проте відповідачами протиправно було здійснено примусове вилучення вказаного транспортного засобу в умовах правового режиму воєнного стану. Позивач вказує, що відповідачами було протиправно відчужено належний йому транспортний засіб. Також просить стягнути з Державного бюджету України на його користь вартість транспортного засобу у розмірі, що визначений актом про примусове відчуження або вилучення майна в сумі 234416 грн. Крім того, зазначає, що безпідставне вилучення митним органом в порядку статті 511 МК України у травні 2021 року транспортного засобу, складення протоколу про порушення митних правил, наявність судового процесу, неповернення транспортного засобу за наявності судових рішень та погодження заяви, негативно відобразилися на емоційному стані позивача, викликало хвилювання, що стало підставою загострення захворювань та необхідності проведення обстежень та лікування. Все це призвело до порушення звичного ритму життя, додаткових матеріальних витрат, що вплинуло на життя родини позивача в цілому. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 30000 грн.
У відзиві на позовну заяву представник Львівської митниці ДМС України (далі по тексту Львівська митниця ДМС України, відповідач 1) просив суд відмовити повністю в задоволенні позову, оскільки вважає, що позивач передчасно звернувся із вимогою про відшкодування вартості спірного транспортного засобу, оскільки вказані правовідносини стосуються виключно територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження майна. Крім того, на підтвердження заявленої суми 234416 грн, позивач не долучив жодних документів, які б підтверджували вартість транспортного засобу на момент відчуження. Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 грн, відповідач зазначив, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку вказаної суми, та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, які б були спричинені діями чи бездіяльність посадових осіб Львівської митниці.
У відзиві на позовну заяву представник військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту військова частина НОМЕР_1 , відповідач 3) просив суд відмовити повністю в задоволенні позову, зазначає, що вилучення автомобіля "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , відбулось без відшкодування його вартості відповідно до вимог чинного законодавства і вина посадових осіб військової частини НОМЕР_1 відсутня та відсутні підстави для визнання протиправними дій посадових осіб Львівської митниці Державної митної служби України щодо відчуження транспортного засобу Фольксваген Туран для потреб Збройних Сил України. Вказує, що зазначений автомобіль знаходиться в справному стані на території військової частини і з метою виконання рішень судів військова частина НОМЕР_1 готова повернути цей автомобіль законному власнику за відповідним зверненням Львівської митниці ДМС України, а тому немає підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 вартості транспортного засобу в розмірі 234416 грн.
Державна казначейська служба України (далі по тексту Державна казначейська служба України, відповідач 2) відзиву на позов до суду не надано.
Представники відповідачів 2 та 3 у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку своїх представників, хоча судом вживалися заходи щодо їх виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.
У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Оскільки представники відповідачів 2 та 3 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті.
Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі з мотивів, що наведені у позові.
Під час розгляду справи по суті представник відповідача 1 заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в повному обсязі. Також представник на неодноразові запитання головуючого щодо правової підстав
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що протоколом про порушення митних правил № 0963/209000/21 від 27 травня 2021 року було тимчасово вилучено транспортний засіб марки "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см ввезений громадянином під керуванням водія ОСОБА_3 . У протоколі також зазначено, що отримувачем цього транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с.а.с. 12-14).
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року, що ухвалена у справі про адміністративне порушення № 461/8515/21 провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 483 частиною 1 МК України закрито. Постановлено вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 0963/209000/21 від 27 травня 2021 року автомобіль марки "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , повернути ОСОБА_3 . У постанові суду також зазначено, що отримувачем цього транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с.а.с. 15-17).
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 461/8515/21 постанову Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року залишено без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. - без задоволення У постанові суду також зазначено, що отримувачем спірного транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с.а.с. 18-20).
Як вбачається із вказаних постанов Галицького районного суду м. Львова та Львівського апеляційного суду, ОСОБА_3 переміщував на митну територію України транспортний "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 вартістю 6100 євро; покупцем, платником згідно з договори купівлі-продажу від 17 травня 2021 року та наданої продавцем квитанції № 261/21 й отримувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 позивач у даній справі. ОСОБА_3 при здійсненні митного оформлення було дотримано вимоги законодавства та подано до митного органу документи, які містять достовірні відомості про вартість переміщуваного товару, відправника та покупця. Твердження Львівської митниці про подання ОСОБА_3 органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості є безпідставним. Суд також зазначив, що ОСОБА_3 не був декларантом транспортного засобу чи його власником, а лише перевізником, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 07 травня 2021 року, а відтак не є суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Необхідно зазначити, що під час розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил судами першої та апеляційної інстанцій приймав участь представник Львівської митниці Державної митної служби України Любоцький Б.І., що зазначено в ухвалених судами постановах. Таким чином відповідач 1 був обізнаний про судові рішення щодо повернення спірного автомобіля.
Адвокатом Бориславським А.Л., який діяв від імені ОСОБА_3 , на ім`я начальника Львівської митниці було скеровано заяву від 01 лютого 2022 року, якою, долучивши вказані вище постанови судів першої та апеляційної інстанцій, просив повернути ОСОБА_3 , вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0963/209000/21 від 27 травня 2021 року транспортний засіб для ввезення його в Україну з метою розмитнення. Окрім того, ОСОБА_5 14 березня 2022 року та 05 квітня 2022 року звертався до Львівської митниці з аналогічними заявами (а.с.а.с. 21-24).
Листом в.о. заступника начальника Львівської митниці ДМС України Терьохіна М. від 14 квітня 2022 року № 7.4-3/21/10/7111 на заяву ОСОБА_6 від 05 квітня 2022 року посилаючись на пункт 9.1 Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, зазначив, що у зв`язку з введенням в Україні режиму воєнного стану та його подальшим продовженням, відповідно до Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", Закону України від 17.05.2012 № 4765-VI "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану", розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 186-р "Про передачу майна для потреб Збройних Сил", наказу командира військової частини НОМЕР_1 МОУ від 01.03.2022 № 97 "Про примусове вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану" (акт про примусове відчуження або вилучення майна від 02.03.2022) для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану проведено примусове відчуження (вилучення) майна, згідно переліку, в тому числі і транспортного засобу: марки "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016. Повідомлено про те, що вказане майно буде використовуватись за призначенням з метою виконання заходів, спрямованих на оборону, цивільний захист, громадську безпеку та порядок. Окрім того, у листі зазначено, що розгляд Львівською митницею 10 лютого 2022 року заяви адвоката ОСОБА_7 від 01 лютого 2022 року (а.с. 25).
16 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Львівсьої митниці та просив надати інформацію про сплачені суми фінансових гарантій, строк, умови та всі документи, які були підставою для вивезення транспортного засобу з митного складу (а.с. 26).
У відповідь ОСОБА_8 разом з листом від 18 травня 2022 року № 7.4-3/21/10/9592 були надані копії витягів з наказу командира військової частини НОМЕР_6 , погодженого начальником Хмельницької обласної військової адміністрації № 97 від 01 березня 2022 року; накладної (вимоги) № 80 від 02 березня 2022 року; акту про примусове відчуження або вилучення майна № 4 від 04 березня 2022 року. Також повідомлено про перерахування згідно із заявою ОСОБА_6 від 14 березня 2022 року, сплачених за попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕЕ № UА209250/2021/9538 згідно з квитанцією № 2031323 від 19 травня 2021 року коштів в сумі 85820 грн з депозитного рахунку Львівської митниці на депозитний рахунок Івано-Франківської митниці (а.с. 27).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).
Відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757 воєнний стан в Україні продовжений на 90 днів до 19 лютого 2023 року.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначено в Законі України "Про правовий режим воєнного стану" року № 389-V-III.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Відповідно до пунктів 2, 3 та 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Обласним, Київській міській державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування утворити ради оборони та забезпечити сприяння військовому командуванню у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.
У відповідності до статті 1 частини 1 пунктів 1 та 2 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" № 4765-VI (далі по тексту Закон України № 4765-VI), примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості; вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Таким чином законодавцем встановлено, що примусове відчуження майна проводиться на оплатній основі, а вилучення майна не передбачає відповідного матеріального відшкодування. Крім того, законодавцем встановлено, що для примусового відчуження майна необхідним є перебування майна, що примусово відчужується, у правовому статусі "власності", а для вилучення перебування відповідного майна у правовому статусі "права господарського відання" або "права оперативного управління" індивідуально визначеного саме державного майна.
Згідно із статтею 4 частиною 1 Закону України № 4765-VI, примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.
Командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у відповідності до статті 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" відповідним військовим командуванням, про що судом зазначалося вище.
Суд зауважує, що, оскільки вилучене майно - транспортний засіб марки "Volkswagen Touran" перебував на зберіганні у Львівській митниці, то в силу статті 4 частини 1 Закону України № 4765-VI примусове вилучення майна повинно бути погодженим відповідно військовою адміністрацією у Львівській області за місцем зберігання (знаходження) майна, що вилучається.
Відповідно до статті 5 частини 1 Закону України № 4765-VI, примусове відчуження або вилучення майна, необхідного для відвернення або ліквідації ситуацій, що стали причиною введення правового режиму надзвичайного стану, здійснюється за рішенням органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, військового командування, органу місцевого самоврядування, на яких відповідно до указу Президента України про введення правового режиму надзвичайного стану покладено здійснення заходів надзвичайного стану (далі - військове командування, орган, на який покладено здійснення заходів правового режиму надзвичайного стану).
Відповідно до приписів статті 7 Закону України № 4765-VI, про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
В акті зазначаються: 1) назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення; 2) відомості про власника (власників) майна: для юридичних осіб - повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті; 3) відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності); 4) опис майна, достатній для його ідентифікації. Для нерухомого майна - відомості про місцезнаходження (адреса), для рухомого майна (наземні, водні та повітряні транспортні засоби) - відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані; 5) сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна).
Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів.
Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта. У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.
Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.
Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 01 березня 2022 року № 97 "Про примусове вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану" було проведено вилучення автомобільної техніки, яка перебувала у розпорядженні Львівської митниці, зокрема й спірного автомобіля: "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см (а.с. 28, 137).
Зазначений вище наказ був погоджений начальником Хмельницької обласної військової адміністрації.
Відповідно до акту про примусове відчуження або вилучення майна та накладної (вимоги) № 80 від 02 березня 2022 року, складених на митному посту "Мостиська" п/п "Шегині" Львівської митниці та підписаного представниками Львівської митниці та військової частини, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 97 від 01 березня 2022 року, 02 березня 2022 було вилучено автомобільну техніку, яка перебуває в розпорядженні Львівської митниці, в тому числі спірний автомобіль "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см вартістю 234416 грн. При цьому, у вказаному акті зазначено, що майно, вилучене митницею у справах про порушення митних правил, по яким рішення суду відсутнє, та майно, прийняте на зберігання, термін зберігання якого не минув (а.с.а.с. 29, 30).
Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналізуючи наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 97 "Про примусове вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану", на підставі якого було проведено вилучення автомобільної техніки, що перебуває у розпорядженні Львівської митниці, зокрема: "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см, такий не був погоджений у відповідності до статті 4 частини 1 Закону України № 4765-VI, відповідно із Львівською обласною державною адміністрацією (військовою адміністрацією у Львівській області), а відтак у Львівської митниці, в силу статті 19 Конституції України, був відсутній обов`язок виконання такого наказу, та навіть більше - Львівська митниця зобов`язана була в силу Конституційних приписів відмовити у вилученні, зокрема, спірного автомобіля.
Погодження такого наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 97 "Про примусове вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану" із начальником Хмельницької обласної військової адміністрації надає легітимності такого наказу лише щодо вилучення майна, що знаходиться на території відповідної територіальної одиниці Хмельницької області.
Відповідно до акту про примусове відчуження або вилучення майна та накладної (вимоги) № 80 від 02 березня 2022 року, складених на митному посту "Мостиська" п/п "Шегині" Львівської митниці та підписаного представниками Львівської митниці та військової частини, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 97 від 01 березня 2022 року, 02 березня 2022 було вилучено автомобільну техніку, яка перебуває в розпорядженні Львівської митниці, в тому числі спірний автомобіль "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см вартістю 234416 грн. При цьому, у вказаному акті зазначено, що майно, вилучене митницею у справах про порушення митних правил, по яким рішення суду відсутнє, та майно, прийняте на зберігання, термін зберігання якого не минув (а.с.а.с. 29, 30, 138).
Як судом зазначалося вище, постановою Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року у справі № 461/8515/21 провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 483 частиною 1 МК України закрито. Постановлено вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 0963/209000/21 від 27 травня 2021 року автомобіль марки "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , повернути ОСОБА_3 (а.с.а.с. 15-17).
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 461/8515/21 постанову Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року залишено без змін (а.с.а.с. 18-20). Як вбачається із вказаної постанови Львівського апеляційного суду, ОСОБА_3 переміщував на митну територію України транспортний "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 вартістю 6100 євро; покупцем, платником згідно з договори купівлі-продажу від 17 травня 2021 року та наданої продавцем квитанції № 261/21 й отримувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_9 ..
Разом з тим, з акту про примусове відчуження або вилучення майна та накладної (вимоги) № 80 від 02 березня 2022 року вбачається, що вилучена майно є таким, що вилучене митницею у справах про порушення митних правил, по яким рішення суду відсутнє, та майно, прийняте на зберігання, термін зберігання якого не минув.
Таким чином, судом встановлено, що станом на час видачі (вилучення, передачі) Львівською митницею Військовій частині НОМЕР_1 транспортного засобу "Volkswagen Touran" 02 березня 2022 року, були наявні судові рішення, якими вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 0963/209000/21 від 27 травня 2021 року автомобіль марки "Volkswagen Touran", було постановлено повернути ОСОБА_3 .
Таким чином спірний автомобіль не підлягав вилученню.
Окрім того, статтею 1 частиною 1 пунктом 2 Закону України № 4765-VI визначено, що вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.
Згідно із статтею 137 Господарського кодексу України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.
Як судом було зазначено, транспортний засіб марки "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , протоколом про порушення митних правил № 0963/209000/21 від 27 травня 2021 року Львівською митницею було тимчасово вилучено на підставі статті 511 Митного кодексу України (а.с.а.с. 12-14).
А відтак, транспортний засіб марки "Volkswagen Touran", не відноситься до державного майна, яке перебувало у Львівській митниці на праві господарського відання або оперативного управління, у зв`язку із чим не може бути вилученим на підставі статті 1 частини 1 пункту 2 Закону України № 4765-VI.
Відповідно до статті 2 частини 2 пунктів 1-3, 5 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно.
Суд приходить до висновку, що дії відповідача 1 не відповідають зазначеним вище критеріям.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Львівською митницею протиправно було видано (вилучено, передано) Військовій частині НОМЕР_1 транспортного засобу "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см для потреб Збройних Сил України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача вартості транспортного засобу "Volkswagen Touran" у розмірі 234416 грн.
Як судом було вже зазначено, що статтею 1 частиною 1 пунктами 1 та 2 Закону України № 4765-VI, примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості; вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Відповідно до статті 3 частини 3 Закону України № 4765-VI, вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану здійснюється без відшкодування вартості такого майна.
Судом встановлено, що у спірній ситуації відбулося саме вилучення майна, а відтак таке вилучення не передбачає відшкодування вартості такого майна.
Механізм прийняття, розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначений Порядком розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2012 р. № 998 (надалі по тексту - Порядок № 988)
Пунктом 1 Порядку № 998, майно, що підлягає примусовому відчуженню, оцінюється в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінну діяльність.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 998, право на відшкодування вартості майна в разі його примусового відчуження в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану мають особи, зазначені в статті 9 Закону України Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби (далі - військові формування) на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації визначений Положенням про військово-транспортний обов`язок затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 року № 1921 (надалі - Положення № 1921).
Пунктом 2 Положення № 1921 визначено, що частковий наряд - розпорядчий документ голови місцевої держадміністрації, в якому встановлено під час мобілізації для керівників підприємств, установ та організацій завдання з передачі військовим формуванням визначених транспортних засобів і техніки, а також порядок, пункти та строки передачі. Голова місцевої держадміністрації та керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки підписують частковий наряд і скріплюють підписи своїми печатками. Громадянам - власникам транспортних засобів частковий наряд надається у разі введення правового режиму воєнного стану.
Відповідно до пункту 3 Положення № 1921, під час мобілізації задоволення потреб військових формувань здійснюється шляхом безоплатного залучення транспортних засобів і техніки підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності на умовах повернення їх після оголошення демобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють залучення транспортних засобів і техніки за лімітами вилучення транспортних засобів і техніки та відсотковими нормами вилучення, затвердженими Кабінетом Міністрів України, як окремо, так і у складі спеціальних формувань, які передаються до складу військових формувань під час мобілізації.
Пунктом 7 Положення №1921 визначено, що військово-транспортний обов`язок виконується: в особливий період - шляхом передачі підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами транспортних засобів і техніки для задоволення потреб військових формувань відповідно до визначених завдань.
Згідно з пунктом 27 Положення № 1921 залучення під час мобілізації транспортних засобів і техніки оформляється відповідним актом приймання-передачі за формою згідно з додатками 4 і 5. Акт приймання-передачі складається у трьох примірниках і підписується керівником підприємства, установи та організації або його уповноваженим представником, керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його уповноваженим представником та командиром (начальником) військової частини (підрозділу), установи та організації військового формування або його уповноваженим представником, якому передається транспортний засіб або техніка, і скріплюється печатками.
Відповідно до пункту 28 Положення 1921 в акті приймання-передачі транспортних засобів і техніки зазначається залишкова (балансова) вартість транспортного засобу або техніки, визначена відповідно до даних балансу підприємства, установи та організації, складеного на останню звітну дату (останній день кварталу (року). За власною ініціативою власника та за рахунок його коштів може проводитися незалежна оцінка транспортного засобу або техніки шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в порядку, визначеному законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. В такому разі в акті приймання-передачі транспортного засобу і техніки зазначається вартість транспортного засобу або техніки, визначена за результатами проведення їх незалежної оцінки.
Пунктом 30 Положення № 1921 повернення підприємствам, установам та організаціям транспортних засобів і техніки здійснюється військовими частинами (підрозділами), установами та організаціями військових формувань, для задоволення потреб яких вони залучалися, протягом 30 календарних днів з дати оголошення демобілізації через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які здійснили таке залучення.
Відповідно до пункту 31 Положення № 1921 для повернення транспортних засобів і техніки керівники підприємств, установ та організацій, транспортні засоби і техніка яких залучалися під час мобілізації, звертаються до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем їх залучення з відповідною заявою.
Як встановлено судом, станом на момент вилучення спірного транспортного засобу чинними є два підзаконні нормативно-правові акти, зокрема Порядок № 988, який регулює питання компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та Положення № 1921, яке регулює питання передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням під час мобілізації.
Зазначені нормативні документи регулюють різні механізми отримання майна в умовах воєнного стану. Якщо відповідно до Порядку № 988 право власності на майно втрачається, то відповідно до Положення № 1921 воно зберігається та майно повертається після оголошення демобілізації.
У свою чергу позивач обґрунтовує свої позовні вимоги з позиції примусового відчуження спірного транспортного засобу. Проте в матеріалах справи наявні докази не примусового відчуження транспортного засобу, а вилучення його.
Суд зауважує, що примусове відчуження майна та вилучення майна, це різні правові категорії. Вилучення майна стосується позбавлення права господарського відання або оперативного управління державних підприємств та державних господарських об`єднань. Так, примусове відчуження майна, є завжди оплатним (попереднім або наступним відшкодуванням вартості власнику відчуженого майна). В той час, як вилучення майна здійснюється без відшкодування вартості такого майна.
Відповідно до статті 353 частини 2 Цивільного кодексу України в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості.
Отже, примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 переміщував на митну територію України транспортний "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 вартістю 6100 євро, покупцем, платником згідно з договори купівлі-продажу від 17 травня 2021 року та наданої продавцем квитанції № 261/21 й отримувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 (а.с.а.с. 33-39).
Однак, як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, транспортний засіб "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 отримувачем якого є позивач, не був у встановленому порядку розмитнений, а відтак позивач не є власником вказаного транспортного засобу.
Доказів примусового відчуження спірного транспортного засобу суду не надано, а відтак відсутні підстави для відшкодування позивачу вартості транспортного засобу "Volkswagen Touran" у розмірі 234416 грн, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.
Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
В той же час, згідно із статтею 21 частиною 5 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
За змістом статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування …
Згідно із статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Зі змісту наведених норми випливає, що основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 31.01.2018 у справі № 813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 800/500/16, від 01.03.2018 у справі № 9901/377/18.
Як судом встановлено за наслідками розгляду даної справи, що протиправні дії митного органу щодо видачі (вилучення, передачі) Військовій частині НОМЕР_1 , призвели до того, що ОСОБА_1 , який ініціював придбання транспортного засобу "Volkswagen Touran", виступив стороною у договорі купівлі продажу, сплатив його вартість, а також вартість передоплати за митне оформлення транспортного засобу тощо, позбавлений права на здійснення дії щодо завершення реєстрації транспортного засобу та права власності на нього.
У справі " ОСОБА_10 проти України" (заява №40450/04, п. 64, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.
Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним. Особливо, якщо позивач вважає, що шкоду йому заподіяно.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).
У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (наприклад, Рисовський проти України, № 29979, п. 86, 89, від 20 жовтня 2011, Антоненков та інші проти України, № 14183/02, п. 71, 22 листопада 2005).
Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.
Таким чином, відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав психологічних страждань та розчарувань, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 17.03.2021р. по справі №420/239/20.
Виходячи з встановлених обставин справи у їх сукупності, суд вважає доведеним твердження позивача, що Львівською митницею Держмитслужби при видачі (вилучення, передачі) Військовій частині НОМЕР_1 транспортного засобу "Volkswagen Touran", заподіяно позивачу моральні страждання, які полягали насамперед у порушенні звичного способу життя, у душевних переживаннях, необхідністю докладати додаткових зусиль, зокрема для оскарження рішень, дій суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, за встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди з урахуванням характеру правовідносин сторін, обставин справи та засад розумності і справедливості.
З урахуванням наведеного у сукупності суд, керуючись власним переконанням оцінки обставин завдання позивачу моральної шкоди, обсягу шкоди, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що за обставин даної справи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача 1, становить 10000 грн. Тобто, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення моральної шкоди з Львівської митниці ДМС України.
За правилами, встановленими статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Львівської митниці ДМС України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ), Державної казначейської служби (01601, м.Київ, вул. Бастионна, 6, ) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та відшкодування шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Львівської митниці Державної митної служби України щодо видачі (вилучення, передачі) Військовій частині НОМЕР_1 транспортного засобу "Volkswagen Touran", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів 1598 см для потреб Збройних Сил України.
Стягнути з Львівської митниці ДМС України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч гривень) грн.
У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 01 лютого 2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 08 лютого 2023 року.

СуддяС.Є. Гаврилко