Справа № 450/4098/22
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/4098/22 Провадження № 2-а/450/32/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № ЕАР 06219022 від 27.11.2022 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.12.2022 року у Єдиному порталі державних послуг "Дія" позивачу стало відомо, що згідно постанови представника (працівника) відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області Луківа Миколи Євгеновича серії ЕАР № 06219022 від 27.11.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - водій, керуючи ТЗ Ніссан Кашкай н.з. НОМЕР_1 , проїхав на перехресті на заборонений "жовтий" сигнал світлфора. Вказує, що зазначену постанову на місці зупинки ТЗ не отримував та про факт її складання було невідомо. Позивач зазначає, що жодного адміністративного правопорушення не вчиняв. Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 27.11.2022 року о 14:09 хв. в с. Сокільники, вул. Данила Галицького, 136, керуючи ТЗ NISSAN QASHQAI д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР України - порушення проїзду на заборонений "жовтий" сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що на місці зупинки ТЗ у нього відбулась розмова із працівником ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Луків М.Є., який вказав, що позивач порушив ПДР України та здійснив проїзд перехрестя на заборонений "жовтий" сигнал світлофора. З цим ОСОБА_2 категорично не погоджується, оскільки працівники поліції перебували попереду нього по ходу руху. Таке розташування ТЗ Міськіва Л.М. та ТЗ працівників поліції вказує на те, що працівники ВП не могли бачити сигнал світлофора, який подавався при виконанні позивачем маневру проїзду перехрестя. Після розмови з працівником поліції Міськіву Л.М. не було повідомлено про складання постанови про адміністративне правопорушення щодо нього. Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення у постанові не зазначено. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на адміністративний позов, заперечень та доказів на заперечення позовних вимог суду не надав, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що знаходяться у справі, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

09.12.2022 року ухвала про відкриття провадження у справі; 05.01.2023 року клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи та розгляд справи у його відсутності; 05.01.2023 року ухвала про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАР № 06219022 від 27.11.2022 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.11.2022 року о 14:09 хв. в с. Сокільники, вул. Данила Галицького, 136, керуючи ТЗ NISSAN QASHQAI д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР України - порушення проїзду на заборонений "жовтий" сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовим відзивом, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Сплата позивачем судового збору у розмірі 496, 20 грн. підтверджується квитанцією № 37 від 05.12.2022 року. Щодо сплати позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 1800, 00 грн., то така не підтверджується долученими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 496, 20 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,-задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАР № 6219022 від 27.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області (, м. Пустомити, вул. Шевченка, 1) на користь ОСОБА_1 496, 20 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 24.01.2023 року.

СуддяН. Б. Добош