Справа № 380/18440/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу частину доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації 03.06.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при звільненні з військової служби 14.05.2019 відповідач не здійснив з ним повного розрахунку, не виплативши індексації грошового забезпечення. На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №380/20308/21 відповідач 03.06.2022 нарахував та виплатив 77 527 грн 36 к. індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця січень 2008 року. Враховуючи наявність факту несвоєчасності виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, стверджує що він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Право на компенсацію втрати частини доходу за порушення строків виплати виникає лише у разі, якщо такий дохід має постійний, а не разовий характер. Оскільки індексація грошового забезпечення не є доходом у розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», тому її нарахування у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення вказаним Законом не передбачено. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 26.12.2022 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтею 122 Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою суду від 13.01.2023 поновлено строк звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

Відповідачем 26.01.2023 (вх. №5521) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 02.02.2023 (вх. №7205) подано відповідь на відзив.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.05.2019 №102 старшого сержанта ОСОБА_1 з 14.05.2021 звільнено з військової служби у запас згідно з підпунктом «а» пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення.

Не здійснення відповідачем повного розрахунку при звільненні, а саме не виплата індексації грошового забезпечення було оскаржено позивачем в судовому плрядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі № 380/120308/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково шляхом визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Додатковим рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі № 380/120308/21 зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №380/20308/21 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі № 380/20308/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково шляхом визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця січень 2008 та зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року з врахуванням базового місяця січень 2008.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду 29.03.2022 у справі №380/20308/21, відповідачем 03.06.2022 нарахована та виплачена на картковий рахунок позивача індексація у сумі 77 527 грн 36 к.

На думку позивача, несвоєчасність виплати відповідачем грошового забезпечення у виді індексації, зумовлює наявність у нього права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації, за захистом якого звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі - Закон №2050-III) установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких входить і сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно із статтею 3 Закону №2050-IIІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 1-3 Порядку №159 визначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Суд звертає увагу, що у постановах від 11.12.2020 у справі №200/10820/19, від 04.05.2022 у справі №200/14472/19-а, від 29.06.2022 у справі №320/704/19 та від 27.07.2022 у справі №460/783/20 Верховний Суд дійшов таких висновків:

«…судами попередніх інстанцій встановлено, що особа не зверталася до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159.

Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації.

За змістом статті 7 Закону №2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З огляду на те, що у цій справі особа не зверталася до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право особи ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Отже, суди першої та апеляційної інстанції зробили законний і обґрунтований висновок про відмову у позові».

Застосовуючи зазначений правовий висновок до обставин цієї справи, суд враховує, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті.

Тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення відповідно до судового рішення від 29.03.2022 у справі №380/20308/21.

У свою чергу відповідач своїм рішенням не відмовляв позивачу у виплаті такої компенсації.

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.12.2020 у справі №200/10820/19, від 04.05.2022 у справі №200/14472/19-а, від 29.06.2022 у справі №320/704/19 та від 27.07.2022 у справі №460/783/20, суд вважає, що право позивача ще не було порушено відповідачем, тому звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Системний аналіз частини першої статті 2, пунктів 1 і 2 частини першої статті 4 КАС України свідчить, що останній не передбачає захисту адміністративним судом прав та інтересів громадян на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд звертає увагу на наявність також протилежної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, згідно з якою позовні вимоги задовольнялись, а відповідні підприємства, установи або організації зобов`язувались нараховувати та виплачувати компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 (постанови Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №336/4675/17, від 21.06.2018 року у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16 та від 16.05.2020 у справі №200/11292/19).

Однак суд не враховує таку практику, оскільки у вказаних рішеннях не досліджувалося питання можливості виплати суб`єктом владних повноважень компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за відсутності звернення особи з відповідною заявою до органу влади.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 є безпідставними, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома