Справа № 480/8118/22
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
02 лютого 2023 року Справа № 480/8118/22
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Соп`яненко О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Просить визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2017 році без урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2017 році, з урахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, виплату провести з урахуванням виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за 2016, 2017, 2018, 2020, 2021 роки; зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустки, передбачену ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за 2016, 2017, 2018, 2020, 2021 роки, виходячи з повного місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого мав ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби.
Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, пропущений з причин, які він вважає поважними.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин (за наявності), які об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві (а не його представнику) звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені процесуальним законодавством.
23.01.2023 від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка мотивована тим, що позивач звільнений з військової служби та виключений із списків особового складу 29.12.2021.
У зв`язку із звільненням позивач набув право на отримання виплат, які є предметом спору.
Позивач, уклавши договір про надання правової допомоги із адвокатом від 10.01.2022 № 3/22 реалізував своє конституційне право на професійну правничу допомогу, будучи наділеним правом вільного вибору захисника своїх прав та сподіваючись на належне виконання представником взятих зобов`язань за умовами договору.
Як позивач, так і представник, станом на січень - лютий 2022 року з огляду на юридичну визначеність у державі, що у разі порушення законодавства про оплату праці з вимогами про стягнення заробітної плати строк звернення до суду не обмежувався, мав право завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі законодавства, чинного на час проходження військової служби та звільнення з неї, право буде реалізоване у тому числі за участі представника із надання професійної правничої допомоги.
Вранці 24.02.2022 почалося повномасштабне агресивне військове вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, у тому числі на напрямку громад Сумської області, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя всіх без виключення громадян України. ОСОБА_1 , побоюючись за безпеку свого життя та життя своєї родини виїжджав з місця проживання у більше безпечні регіони. При цьому, і на даний час громади Сумської області, у тому числі і Білопільщини, піддаються постійним ракетно-артилерійським обстрілам, що впливає на стабільні засоби зв`язку та комунікації. Переміщаючись у більш безпечні регіони, позивач із собою брав виключно речі першої необхідності, тому у нього з собою відсутні ні необхідні документи, ні комп`ютерна техніка, а тому він розраховував та розраховує на можливість реалізувати свої права скористатися правовою допомогою.
Представник позивача також просить врахувати, що за позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.09.2022 (справа № 500/1912/22), протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, позивач, уклавши договір про надання кваліфікованої правової допомоги до військового вторгнення російської федерації, мав і має на даний час право на законні очікування (сподівання) реалізації своїх прав за участі представника, а безпосереднє звернення позивача до суду унеможливлювалося із об`єктивних причин, у тому числі із огляду на характер спірних правовідносин та предмет позову.
Звернення до суду без зібрання відповідних доказів та інформації не являлося можливим, що є очевидним, і такі дії вчинялися виключно представником із формуванням відповідного адвокатського досьє.
Представник позивача зазначив, що у заяві про поновлення строків звернення до суду, подану у додаток до позовної заяві містяться обґрунтування об`єктивної неможливості вчинення дій в інтересах позивача представником у зв`язку із призовом на військову службу, що безпосередньо пов`язано із введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації, і відповідно поставленням у пріоритетність захисту Вітчизни у даному випадку, що є конституційним обов`язком кожного громадянина України.
Із огляду на зазначене, перебування представника позивача на військовій службі у складі військового формування, що переведений на воєнний стан та пріоритетність заходів із виконання обов`язків військової служби по захисту Вітчизни із об`єктивних, незалежних причин унеможливило вчинити дії щодо відмови від виконання договірних зобов`язань, передачі адвокатського досьє із зібраною інформацією та доказами, а також і звернення до суду із часу запровадження змін у законодавстві із вступом в дію Закону 01.07.2022 № 2352- IX із 19.07.2022 до звільнення представника з військової служби 03.09.2022.
З урахуванням законодавчого врегулювання питання зупинення позовної давності, якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан (п. 4 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України) та з урахуванням вищезазначеного, дана норма може бути застосована при врахуванні поважності причин пропуску строку звернення до суду представником в інтересах позивача, який з об`єктивних причин не може реалізувати своє право із урахуванням запроваджених змін у законодавстві із вступом в дію Закону 01.07.2022 № 2352-1Х із 19.07.2022 та відповідно є підстави продовженням трьох місячного строку, визначеного ч. 2 ст. 233 КЗпП, так як вказана норма встановила строк звернення до суду не тільки на заробітну плату, а на всі без виключення виплати належні при звільненні.
Просить визнати причину пропуску звернення до суду з позовом поважною та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.
Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначено Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Приписами частини першої ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба- діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Таким чином суд приходить висновку, що відносини з приводу виплати компенсації військовослужбовцям за неотримане речове майно є відносинами щодо проходження публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.
Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Як встановлено судом з матеріалів доданих до позовної заяви позивач звільнений з військової служби та виключений із списків особового складу 29.12.2021 однак до суду з цим позовом звернувся лише 09.12.2022, тобто поза місячним строком.
Таким чином, суд приходить висновку, що позивач у спірних правовідносинах звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку.
Позивач, будучи обізнаним про можливе порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у встановлений строк звернення до суду не звернувся, доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду не надав.
Крім того, як на поважність пропуску строку звернення до суду представник позивача вказує на запровадження в Україні воєнного стану та на перебування представника позивача ОСОБА_2 на військові службі у період з 02.03.2022 по 03.09.2022, що унеможливило звернення до суду в інтересах ОСОБА_1 раніше.
За загальним правилом, поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
Суд зазначає, що питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
Сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви.
Позивачем не надано доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача та не вказано жодної іншої обставини, яка б об`єктивно унеможливила звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом місячного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно із ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За приписами пункту 9 частини 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, позивачем не усунено у встановлений судом строк недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, що є підставою для її повернення.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_3 - го прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя О.В. Соп`яненко