Справа № 480/7765/22
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2023 року Справа № 480/7765/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної ради, голови Сумської обласної ради Федорченка Віктора Михайловича, треті особи: Управління майном Сумської обласної ради, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської обласної ради, голови Сумської обласної ради ОСОБА_3 , третя особа - Управління майном Сумської обласної ради та ОСОБА_2 , в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської обласної ради від 09.11.2022 «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради»;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Сумської обласної ради №54-кп від 09.11.2022 про призначення начальником Управління майном Сумської обласної ради Олександра Бутирського.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1.1. Положення про Управління майном Сумської обласної ради Управління майном Сумської обласної ради (далі Управління) є органом Сумської обласної ради, що утворюється нею з метою здійснення повноважень щодо управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області (далі майно спільної власності), затвердження статутних документів підприємств, установ та закладів, заснованих на майні спільної власності.
Таким чином, Положення про Управління майном Сумської обласної ради визначає правові та організаційні засади роботи Управління як уповноваженого органу Сумської обласної ради і рішення про його затвердження не є нормативно-правовим актом в розумінні ст. 4 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Позивач ОСОБА_1 як начальник Управління майном Сумської обласної ради увільнений від роботи у зв`язку із призовом до лав Збройних Сил України під час мобілізації, зі збереженням місця роботи, посади, та середнього заробітку на період проходження військової служби.
Таким чином, передача від Сумської обласної ради до голови Сумської обласної ради виключних повноважень ради здійснювати контроль, застосовувати стягнення, звільняти та призначати з посади начальника управління порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 після закінчення воєнного стану та повернення до виконання посадових обов`язків начальника управління.
Окрім викладеного позивач зазначає, що вказане рішення порушує його права як діючого депутата Сумської обласної ради.
Відповідно до ч.1 ст. 19 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.
А відповідно до п. 20) ч.1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарному засіданні обласної ради депутати вирішують питання призначення і звільнення керівників управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Щодо порушення прав позивача розпорядженням голови Сумської обласної ради №54-кп від 09.11.2022р. про призначення начальником Управління майном Сумської обласної ради, позивач у позовній заяві зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.
Відповідно до п. 20) ч.1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» суб`єктом призначення керівника управління майном обласної ради є виключно Сумська обласна рада.
Отже, оскаржуване розпорядження, на думку позивача, порушує право ухвального голосу ОСОБА_1 як депутата Сумської обласної ради.
Окрім вище викладеного позивач зазначає про відсутність законних підстав під час проведення онлайн-сесії в режимі відеоконференції 09.11.2022р., розглядати питання внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної, оскільки оскаржуване рішення Сумської обласної ради, за приписами закону та регламенту, не могло бути розглянуте на дистанційному пленарному засіданні в режимі відеоконференції.
Також позивач зазначає, що пленарне засідання проводилось у непередбаченому законом та регламентом змішаному режимі: частина депутатів працювала в режимі відеоконференції з використанням платформи ZOOM, інша частина перебували в приміщенні Сумської обласної ради, але не в сесійній залі. Окрім того була відсутність рекомендацій профільних постійних комісій Ради до проекту рішення Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради.
Таким чином, як зазначає позивач:
- юридична особа Управління майном Сумської обласної ради виконує функції управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні обласної ради;
- призначення на посаду та звільнення з посади начальника Управління майном Сумської обласної ради є виключною компетенцією Сумської обласної ради і це питання розглядається виключно на її пленарних засіданнях;
- конкурсна комісія на заміщення вакантної посади начальника Управління майном Сумської обласної ради створюється Сумською обласною радою як органом, який створив Управління, здійснює призначення та звільнення з посади;
- начальник Управління майном Сумської обласної ради підзвітний Сумській обласній раді;
- притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності начальника Управління майном можливе лише рішенням Сумської обласної ради.
У зв`язку з викладеним позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 05.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 22.12.2023 відмовлено у задоволенні заяви голови Сумської обласної ради ОСОБА_3 про розгляд справи № 480/7765/22 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 03.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання голови Сумської обласної ради ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі № 480/7765/22.
Відповідачі, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надіслали на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначають, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки як оскаржуване рішення, так і оскаржуване розпорядження, не порушують його прав, позивач жодним чином не вказує, яке його право порушено, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 22.12.2016 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника управління майном Сумської обласної ради, що підтверджується копією рішення десятої сесії Сумської обласної ради сьомого скликання від 22.12.2016.
Також, ОСОБА_1 є депутатом Сумської обласної ради восьмого скликання, що підтверджується копією посвідчення №41 від 03.12.2020.
Відповідно до наказу Управління майном Сумської обласної ради від 08.04.2022 №24 «Про увільнення ОСОБА_4 від роботи у зв`язку із призовом до лав Збройних Сил України», позивач увільнився від роботи з 11.04.2022 у зв`язку із призовом до лав Збройних Сил України під час мобілізації, зі збереженням місця роботи, посади, та середнього заробітку на період проходження військової служби (а.с.19).
09.11.2022 на 14 сесії 8 скликання Сумської обласної ради було прийнято рішення «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради». Вказаним рішенням визначено, що у зв`язку з необхідністю підвищення ефективності управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та реалізації обласною радою повноважень щодо приватизації майна, керуючись статтею 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обласна рада ВИРІШИЛА:
1. Унести зміни до Положення про Управління майном Сумської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради шостого скликання від 27.07.2012 (зі змінами від 16.03.2015, 16.07.2015, 02.06.2016, 15.09.2017, 24.11.2017 та від 14.12.2018, 25.10.2019, 24.01.2020, 21.07.2020, 18.06.2021), виклавши його в новій редакції згідно з додатком.
2. Доручено голові обласної ради на період перебування ОСОБА_1 у лавах Збройних сил України призначити начальника управління майном Сумської обласної ради.
3. Контроль за виконанням рішення покласти на постійні комісії обласної ради з питань спільної власності територіальних громад та приватизації та з питань розвитку місцевого самоврядування, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності, регламенту, законності та правопорядку, зв`язків із громадськістю, інформаційної та регуляторної політики.
Відповідно до результатів голосування за вказане рішення проголосувало 50 депутатів, утримався один, інші депутати не голосували. Загальна кількість депутатів 64.
Також, цього ж дня відповідачем головою Сумської обласної ради ОСОБА_3 було прийнято розпорядження від 09.11.2022 №54-кп, «Про призначення начальником Управління майном Сумської обласної ради Олександра Бутирського», відповідно до якого ОСОБА_2 призначено начальником Управління майном Сумської обласної ради з 09 листопада 2022 року на період перебування ОСОБА_1 у лавах Збройних сил України або до призначення на цю посаду переможця конкурсу, але не довше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, з посадовим окладом згідно із штатним розписом.
Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 №25, солдата ОСОБА_5 , з 31.01.2023 виключено зі списків особового складу.
Окрім того, 02.02.2023 позивач надав суду фотокопію його повідомлення на адресу голови Сумської обласної ради, у якому він повідомляє, що приступає до виконання обов`язків начальника Управління майном Сумської області.
Позивач вважає вище вказане рішення Сумської обласної ради від 09.11.2022 «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради» та розпорядження голови Сумської обласної ради №54-кп від 09.11.2022, протиправними та просить їх скасувати.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Звертаючись до суду із вимогами про визнання протиправними та скасування спірних рішення та розпорядження, позивач стверджує, що оскаржувані акти відповідачів порушують його особисті права як начальника Управління майном Сумської обласної ради та як діючого депутата Сумської обласної ради.
Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача з мотивів порушення його прав як начальника Управління майном Сумської обласної ради, зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Однак, порушення вимог закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.
Звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів особи, тому вона має довести (а суд - встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернулася до суду.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
На підставі викладеного та з урахуванням приписів статей 2, 5, 9 КАС України, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Так, позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи порушення своїх прав як громадянина та начальника Управління майном Сумської обласної ради прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення від 09.11.2022 «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради», зазначає наступне:
«Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Позивач ОСОБА_1 як начальник Управління майном Сумської обласної ради увільнений від роботи у зв`язку із призовом до лав Збройних Сил України під час мобілізації, зі збереженням місця роботи, посади, та середнього заробітку на період проходження військової служби. Таким чином, передача від Сумської обласної ради до голови Сумської обласної ради виключних повноважень ради здійснювати контроль, застосовувати стягнення, звільняти та призначати з посади начальника управління порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 після закінчення воєнного стану та повернення до виконання посадових обов`язків начальника управління.».
Як вбачається з вище викладених обґрунтувань позивача вказаної позовної вимоги, позивач не наводить жодних аргументів, які б свідчили чи вказували на реальне порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача (як громадянина та начальника Управління майном Сумської обласної ради), що вже має для позивача негативні наслідки.
На момент розгляду справи та на момент прийняття даного рішення позивачем не надано доказів, того що він поновлений на посаді та фактично приступив до виконання обов`язків начальника відповідного управління, а саме відповідного наказу.
Посилання позивача на те, що затвердження положення Управління майном Сумської обласної ради протиправно, надає повноваження голові Сумської обласної ради здійснювати контроль, застосовувати стягнення, звільняти та призначати з посади начальника управління порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до вказаного положення позивача не призначали та не звільняли, не застосовували стягнення. Окремо, суд зазначає що функції здійснення контролю головою Сумської обласної ради над діяльністю вказаного управляння також передбачалось і попередньою редакцією Положення про управління майном Сумської обласної ради (в редакції від 18.06.2021), а саме у пунктах 3.4, 3.8.2, 5.1, 5.3.3, 5.3.13, 5.4.
З вище вказаних підстав суд зазначає про відсутність порушеного права позивача на момент розгляду даної справи, а тому позов у вказаній частині не підлягає задоволенню, оскільки є передчасним та направлений на можливі порушення у майбутньому.
Крім того, суд звертає увагу позивача, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду у разі фактичного (реального) порушення його прав.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача з мотивів порушення його прав як депутата Сумської обласної ради, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Частиною другою статті 2 Закону України від 11.07.2002 №93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон №93-IV) передбачено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.
Згідно із статтею 3 Закону №93-IV депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.
Відповідно до статті 11 Закону №93-IV у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.
При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.
Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об`єднаннями громадян.
Статтею 15 Закону №93-IV визначено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.
У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.
Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.
У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Зі змісту позовної заяви убачається, що депутат Сумської обласної ради ОСОБА_1 , та який одночасно є начальником Управління майном Сумської обласної ради, звернувся до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення цієї ж ради.
Позивач наполягає на тому, що Сумська обласна рада, під час проведення онлайн-сесії в режимі відеоконференції 09.11.2022, не мала права розглядати питання внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради. Пленарне засідання відбулось з грубим порушенням п. 11-1 Розділу V Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи від 11.12.2020 (зі змінами). Рішення Сумської обласної ради від 09.11.2022 Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради суперечить вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 43, 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п.11-1 Розділу V Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.5 ст. 10 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».
Вказані висновки позивач робить з підстав того, що відповідачем на його думку була порушена процедура підготовки, скликання, проведення та прийняття оскаржуваного рішення.
Окрім того, позивач вказує, що відповідно до п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання, що призначення і звільнення начальника Управляння майном відповідної ради, що в свою чергу виключає можливість передання вказаних повноважень голові відповідної ради у даному випадку голові Сумської обласної ради.
У частині, що стосується доводів позивача про порушення його прав як представника громади області суд зазначає, що правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом №280-97/ВР та Законом №93-IV.
З аналізу положень указаних Законів випливає, що депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.
Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.
Водночас депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства встановлено для депутата особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної територіальної громади.
Саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно із статтею 10 Закон №280/97-ВР, є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їхнього імені та в їхніх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом №280/97-ВР та іншими законами, а, отже, й наділені в силу закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.
Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) у суді може бути реалізоване шляхом представництва. Водночас депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.
Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №803/413/18 і в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 20 березня 2020 року в справі №454/1522/16-а.
У розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди передбачає наявність встановленого судом факту їхнього порушення. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд установлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-владних правовідносинах, що виникли між ним і позивачем.
У даній справі позивач, як і інші працівники відповідного управління, є учасником (суб`єктом) трудових правовідносин, однак, як вище встановлено судом, позивач не наводить жодних реальних аргументів фактичного (такого що настало) порушення його прав, а зазначає у позові виключно про те, що передача від Сумської обласної ради до голови Сумської обласної ради виключних повноважень ради здійснювати контроль, застосовувати стягнення, звільняти та призначати з посади начальника управління порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 після закінчення воєнного стану та повернення до виконання посадових обов`язків начальника управління.
У зв`язку з ненаданням позивачем жодних доказів або пояснень, які б свідчили чи вказували на реальне порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача (як громадянина та начальника Управління майном Сумської обласної ради), що вже має для позивача негативні наслідки, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у даній частині.
Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю встановлення порушення прав позивача, не підлягають дослідженню доводи позивача в частині порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення.
Щодо позовних вимог позивача в частині оскарження розпорядження голови Сумської обласної ради №54-кп від 09.11.2022 про призначення начальником Управління майном Сумської обласної ради Олександра Бутирського, суд зазначає наступне.
Так, позивач вказує, що відповідач приймаючи вказане розпорядження порушив його право ухвального голосу, як депутата Сумської обласної ради, окрім того вказує на відсутність повноважень у голови Сумської обласної ради на призначення особи на відповідну посаду з огляду на вимоги визначенні п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Щодо вказаної частини позовних вимог суд зазначає, що оскаржуваним розпорядження ОСОБА_6 призначено начальником Управління майном Сумської обласної ради з 09 листопада 2022 року на період перебування ОСОБА_1 у лавах Збройних сил України або до призначення на цю посаду переможця конкурсу, але не довше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, з посадовим окладом згідно із штатним розписом.
Зі змісту вказаного розпорядження вбачається, що воно не порушує жодні права позивача, як особи чи начальника відповідного управління.
Щодо наявності порушення права позивача як відповідного депутата мотиви суду відсутності підстав для задоволення вказаних вимог, викладені вище у даному рішенні.
Вказане розпорядження було прийнято головою Сумської обласної ради 09.11.2022 після затвердження Положення про Управління майном Сумської обласної ради в редакції від 09.11.2022.
Відповідно до п.5.2 Положення про Управління майном Сумської обласної ради, управління очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою ради на конкурсній основі. Конкурс на заміщення вакантної посади начальника Управління проводиться конкурсною комісією, створеною розпорядженням Голови ради.
Щодо посилання позивача на порушення п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання: вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру", суд зазначає наступне.
З вище викладеного вбачається, що Управління майном Сумської обласної ради є органом Сумської обласної ради, що утворюється нею з метою здійснення повноважень щодо управління майном спільної власності, тобто саме управління (орган, юридична особа) не є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад, а тому посилання позивача на вказану норму є необґрунтованими.
Враховуючи вище викладені висновки суду та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської обласної ради, голови Сумської обласної ради Федорченка Віктора Михайловича, треті особи: Управління майном Сумської обласної ради, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько