Справа № 613/586/22
Суддя: Уварова Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/586/22 Провадження №-2-а/613/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Уварової Ю.В.,

за участі секретаря Макушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа: Державна виконавча служба в особі Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 499028 від 29.04.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Також просив поновити строк на оскарження постанови.

Ухвалою суду від 31.08.2022 частково задоволено клопотання позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення штрафу, стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 69230480 від 14.06.2022 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою суду від 31.08.2022 відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача адвокат Тризна Є.М. надав суду заяву про розгля справи без участі позивача та його представника.

Від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якому позивач просив позов задовольнити. Зазначив, що автомобілем він не керував, надані відеофайли представником відповідача факт керування автомобілем не підтверджують.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області Корнєєва Я.Ю. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Також надала суду відзив на позов, у якому просила відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову. Зазначила, що 29.04.2022 о 18.00 год. на площі Незалежності, 20 у м. Богодухові Харківської області інспектором СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Страховецьким С.І. відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за фактом керування 31.01.2022 о 15.30 год. автомобілем MERCEDES-BENZ A1 140 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який своєчасно не був вивзений за межі Українита був ввезенийна митну територію України 03.12.2017 громадянином Bibiano Lisania De Assuncaojose, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Зазначає, що поліцейськими 31.01.2022 був зупинений MERCEDES-BENZ A1 140, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дана зупинка фіксувалась на боді-камеру поліцейського. В ході бесіди поліцейським громадянину ОСОБА_1 було повідомлено про те, що надійшло повідомлення про те, що даний транспортний засіб не зареєстрований в базі МВС. На прохання поліцейського, ОСОБА_1 надав посвідчення водія, технічний паспорт на вищевказаний автомобіль не надав, пояснивши, що даний транспортний засіб йому не належить. Даний транспортний засіб йому надала інша особа для пересування взимку. В подальшому поліцейським було з`ясовано, що ідентифікаційний код автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_2 не відповідає дійсності, а реєстраційним номером НОМЕР_2 належить іншому транспортному засобу. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 працівниками поліції була винесена постанова серії ЕАО № 5275432 від 31.01.2022 за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Транспортний засіб був тимчасово затриманий, поміщений на стоянку до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області. Для з`ясування обставин коли, ким та з яким реєстраційним номером був ввезений транспортний засіб на територію України, Богодухівським РВП ГУНП в Харківській області було направлено запит до Державної митної служби України. В ході збирання доказів, працівникам поліції стало відомо, що автомобіль MERCEDES-BENZ A1 140 має реєстраційний номер НОМЕР_1 та ввезений на територію України 05.12.2017. На підставі отриманих відомостей поліцейським було складено постанову та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП. Зазначає, що твердження позивача про те, що він не був обізнаний про складання постанови від 31.01.2022 є необґрунтованими, оскільки в постанові міститься підпис ОСОБА_1 .

Представник третьої особи - Державної виконавчої служби в особі Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.12.2016 (справа п/800/9/16) зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 499028 винесена 29.04.2022.

При обґрунтуванні поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом позивач посилається на те, що постанова вручена йому не була, про її існування йому стало відомо 29.04.2022 від працівників поліції, які повідомили про необхідність отримати постанову. Зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, із загостренням ситуації в Богодухівському районі, віднесенням Харківської області до території, на якій відбуваються активін бойові дії, позивач 29.04.2022 виїхав з м. Богодухова та в подальшому перебував близько місяця в м. Києві, на підтвердження цього надав копію квитанцї про оплату готелю ГК «Турист», рахунок № НОМЕР_3 , гість ОСОБА_1 , проживання та оплата з 30.04.2022 по 11.05.2022 /а.с.12/.

15.08.2022 в мобільному додатку Дія позивач виявив наявність виконавчого провадження, що спонукало його звернутися до суду. Вважає, що він пропустив процесуальний строк на оскарження постанови з поважних причин.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Водночас, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 29 вересня 2022 р. у справі № 500/1912/22 дійшов висновку, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивач не мав об`єктивної можливості оскаржити постанову у строк, передбачений ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353) цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону №3353 зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону №3353 передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно з ч.8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

За приписами ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Статтею 481 Митного кодексу України встановлено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрату транспортних засобів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України та цілей Закону №3353 свідчить, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина восьма статті 121).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, і накладати адміністративні стягнення.

За положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що підставою для винесення інспектором СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Страховецьким С.І. постанови від 29.04.2022 серії БАБ № 499028 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП стало встановлення в діях ОСОБА_1 порушення ч. 5 ст. 380 МК України, а саме: 31.01.2022 о 15.30 год. ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ A1 140, д.н.з. НОМЕР_4 , який своєчасно не був вивезений за межі України та був ввезений на митну територію України 05.12.2017 громадянином ОСОБА_2 . Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. /а.с.104/.

Відповідно до витягу із системи "Аркан", громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер закордонного паспорта: НОМЕР_5 , адреса водія з його слів: Angola, 05.12.2017 о 19.40 год. через митний пост Щербаківка, пункт попуску Гоптівка-Нехотєєвка, ввезено транспортний засіб EZE279LT (VIN) НОМЕР_6 , вид: тимчасове ввезення до 1 року /а.с.85/.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; монтувати/розміщувати технічні прилади та технічні засоби по зовнішньому периметру доріг і будівель; використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Частиною 3 статті 258 КУпАП встановлено, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, згідно якої постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначила, що 31.01.0 поліцейськими був зупинений транспортний засіб Mercedes Benz А1 140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дана зупинка фікусувалась на боді-камеру, яка здійснювала відеозапис. В подальшому в ході бесіди поліцейського з позивачем, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про те, що надійшло повідомлення про те, що даного транспортного засобу не має у базах МВС, та попросили підтверджуючі документи у позивача, а саме технічний паспорт на транспортний засіб та посвідчення водія. Позивач надав поліцейському посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , а технічний паспорт не надав, пояснюючи, що даний траспортний засіб йоу не належить, а належить іншій особі, яка йому дала автомобіль для песування взимку. В подальшому під час розгляду справи поліцейським було з`ясовано, що іденифікаційний код автомобіля з реєстраційними номерами, які знаходились на автомобілі - НОМЕР_2 , не відповідають дійсності, а саме даний реєстраційний номер належить іншому транспортному засобу. У зв`язку з чим, співробітниками поліції була винесена постанова серії ЕАО № 5275432 від 31.01.2022 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Так, в постанові серії БАБ № 499028 від 29.04.2022, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

На підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови від 29.04.2022 серії БАБ № 499028 відповідачем до відзиву було долучено відео з нагрудної камери поліцейського. З відеозапису вбачається, що поліцейські підійшли до чоловіка, який в цей момент стояв біля автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Далі з відео вбачається, що поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що даного автомобіля не має в базах МВС. Поліцейські попросили позивача надати документи, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач на прохання поліцейського надав документ на ім`я ОСОБА_1 . Який саме документ надав ОСОБА_1 поліцейському, з відеозапису встановити неможливо. На питання поліцейського, ОСОБА_1 повідомив, що свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у нього немає, а це не його автомобіль. Після чого поліцейський попросив відкрити капот та сфотографував моторний відсік.

Як зазначає представник відповідача у відзиві, в ході збирання доказів по даній справі, відповідачем було з`ясовано, що з Державної митної служби України Богодухівським відділенням поліції отримано відповідь, з якої вбачається, що транспортний засіб Mercedes Benz А1 140 має реєстраційний номер НОМЕР_1 та ввезений на територію України 05.12.2017. Дані відомості зберігалися в матеріалі ЖЕО № 350, які були знищені у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, тому надати їх суду не представляється можливим.

Так, до матеріалів справи у якості доказу відповідачем було долучено лист від 26.10.2022 № 5670/27/01/3-2022, у якому зазначено, що станом на 26.10.2022 за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості щодо реєстрації ТЗ Mercedes Benz А1 140 , номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) НОМЕР_6 , відсутні /а.с.84/.

Крім того, відповідачем надано витяг із системи "Аркан", з якого вбачається, що громадянином Bibiano ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер закордонного паспорта: НОМЕР_5 , адреса водія з його слів: Angola, 05.12.2017 о 19.40 год. через митний пост Щербаківка, пункт попуску Гоптівка-Нехотєєвка, ввезено транспортний засіб EZE279LT (VIN) НОМЕР_6 , вид: тимчасове ввезення до 1 року /а.с.85/.

З наданих відповідачем доказів неможливо встановити, що автомобіль Mercedes Benz А1 140, д.н.з. НОМЕР_2 , який було зафіксовано на відеозаписі, має реєстраційний номер НОМЕР_1 , як зазначає представник відповідача у відзиві.

Позивачу інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення в митному режимі транзиту.

Проте факт керування автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_2 громадянином ОСОБА_1 на відео не зафіксовано, інших доказів на підтвердження цього факту також не надано.

Крім того, з оглянутого відеозапису неможливо встановити чи надавалась можливість позивачу надавати пояснення, чи заявлялися будь які клопотання, які були належним чином розглянуті, чи роз`яснювались позивачу права.

Тобто, не можливо відстежити процедуру розгляду справи, що унеможливлює встановлення послідовності дій поліцейських при розгляді справи.

Обставини, що вказані інспектором в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах відвід. 19.12.2019р. по справі №742/2663/17, 29.04.2020р. по справ справа №211/4667/16-а, 08.07.2020р. по справі №463/1352/16-а.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.8 ст.121 КУпАП не долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному прав, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст.121 КУпАП є недоведеним.

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286 КАС України, ст.ст. 122, 222, 247, 251, 256, 268 КУпАП, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 499028 від 29.04.2022, винесену інспектором СРПП Богодухівського РВ ГУНП в Харківській області Страховецьким Сергієм Івановичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Харківській області, адреса місцезнаходження: 61002 м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, .

Третя особа: Державна виконавча служба в особі Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Богодухів, вул. Покровська, 5, .

Повне рішення складено 06.02.2023.

Суддя