Справа № 120/8213/22
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 січня 2023 р. Справа № 120/8213/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Марисік Ю.В.,

представника позивача: Король С.І.,

представника відповідача: Станкович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує на протиправність висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, а тому просить його скасувати.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

24.10.2022 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 28.10.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

30.11.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки в порушення пункту 2 частини другої статті 21 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 14 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, під час заповнення інформації щодо предмета закупівлі замовником в оголошення про проведення відкритих торгів не внесено інформацію щодо назви товару кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі та коду товару, визначеного згідно з основним словником національного класифікатора України.

06.12.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 18.01.2023 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

30.01.2023 року представником позивача подано заяву у якій останній вказав, що у зв`язку із допущеної технічною опискою, у змісті позовних вимог було помилково зазначено номер закупівлі UA-2021-09-07-004394-c замість вірного UA-2022-01-17-000361-a.

З огляду на вище наведене, просить суд визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу закупівлі №UA-2022-01-17-000361-a "Запасні частини для рухомого складу міського електричного транспорту (тролейбуси типу ЗіУ-9 та Богдан)".

У судовому засіданні 30.01.2023 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у поданому суду письмовому відзиві на позовну заяву.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія" оголошено про проведення відкритих торгів із предметом закупівлі "Запасні частини для рухомого складу міського електричного транспорту (тролейбуси типу ЗіУ-9 та Богдан)".

Переможцем процедури відкритих торгів згідно предмету закупівлі "Запасні частини для рухомого складу міського електричного транспорту (тролейбуси типу ЗіУ-9 та Богдан)" визначено ФОП ОСОБА_1 .

15.09.2022 року Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області прийнято наказ №23-з про початок моніторингу процедур закупівель.

При проведенні моніторингу закупівлі відповідачем в констатуючій частині висновку встановлені та відображені порушення законодавства в сфері публічних закупівель.

За результатами моніторингу процедури закупівлі установлено, що відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.

Порядок визначення предмета закупівлі затверджений наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 року № 708 (далі - Порядок 708) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.06.2020 року за №500/34783.

Пунктом 14 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 року №1082 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.07.2020 року за №610/34893 (далі - Порядок 1082) передбачено, що під час унесення інформації щодо предмета закупівлі товарів та послуг в оголошення, оприлюднення яких передбачено Законом, та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в окремих електронних полях зазначається інформація, визначена пунктом 12 та абзацами другим - четвертим пункту 13 цього Порядку, та інформація щодо: назви товару чи послуги кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі; коду товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Отже, на виконання пункту 14 Порядку 1082 в електронній системі закупівель зазначається кожна номенклатурна позиція предмета закупівлі, а саме перелік конкретних найменувань товарів або послуг, який замовник закуповує в межах предмета закупівлі.

Проте, в порушення пункту 2 частини другої статті 21 Закону № 922-VIII та Порядку 1082, під час заповнення інформації щодо предмета закупівлі замовником в оголошення про проведення відкритих торгів не внесена інформація у відповідності до пункту 14 Порядку 1082 щодо назви товару кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі та коду товару, визначеного згідно з основним словником національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

За результатами аналізу відповідності тендерної документації вимогам закону встановлено, що замовником тендерну документацію складено з порушенням частини другої статті 22 Закону №922 VIII, а саме: замовником в тендерній документації визначено, що тендерні пропозиції вважаються дійсними протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій, тоді як, перебіг строку дії тендерної пропозиції починається із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій, чим порушено пункту 11 частини другої статті 22 Закону №922-VIII .

З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель та з огляду на відсутність механізму їх усунення, керуючись статтями 2 та 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області зобов`язало здійснити заходи щодо недопущення таких порушень в подальшому та з дотриманням вимог пункту 14 Порядку 1082, пункту 2 частини другої статті 21 Закону № 922-VIII та пункту 11 частини другої статті 22 Закону № 922-VIII (зокрема, шляхом проведення роз`яснювальної роботи, економічних навчань тощо), та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку, оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного висновку Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, суд виходить із наступного.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади регулює Закон України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 року (далі - Закон №922-VIII), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" №2939-XII від 26.01.1993 року (далі - Закон №2939-XII), головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Також, відповідно до частини 1 статті 10 Закону №2939-XII, органу державного фінансового контролю надається право, серед іншого, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (ч. 6 ст. 8 Закону №922-VIII).

Стаття 22 Закону № 922-VIII передбачає, що тендерна документація повинна містити один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

Тендерна документація може містити опис та приклади формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких учасниками не призведе до відхилення їх пропозицій.

Формальними (несуттєвими) вважаються помилки, що пов`язані з оформленням тендерної пропозиції та не впливають на зміст пропозиції, а саме - технічні помилки та описки.

Тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

У оскаржуваному висновку про результати моніторингу процедури закупівлі вказано на порушення позивачем вимог пункту 2 частини 2 статті 21 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 14 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 року №1082 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.07.2020 року за №610/34893 (далі - Порядок 1082)

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 21 Закону № 922-VIII оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити назву предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися стосовно кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності).

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 22 Закону № 922-VIII у тендерній документації зазначається інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі та технічні специфікації до предмета закупівлі повинні визначатися замовником з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою статті 5 цього Закону.

Пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону № 922-VIII передбачено, що предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.

Правила визначення замовником предмета закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" із застосуванням показників цифр основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), встановлені Порядком визначення предмета закупівлі, що затверджений Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15 квітня 2020 року № 708.

Так, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 року №1749 "Про затвердження національного класифікатора України ДК 021:2015 та скасування національного класифікатора України ДК 021:2007" затверджено національний класифікатор України "Єдиний закупівельний словник" (далі - Єдиний закупівельний словник), який базується на системі кодів, що мають ієрархічну структуру і складаються з дев`яти цифр. Код складається з 8 цифр.

Пунктом 3 Наказу № 708 передбачено, що предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.

Із тендерної документації вбачається, що предметом закупівлі визначено: Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів - код ДК 021:20-6.

У Додатку 3 до тендерної документації "Специфікація" міститься найменування, опис товару, яка налічує 80 позицій.

Судом встановлено, що Єдиний закупівельний словник за кодом 34320000-6 визначає "Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів" та містить різні коди, серед яких є підкоди, зокрема: 34321000-3 "Осі та коробки передач", 34322000-0 "Гальма та частини гальм", 34324000-4 "Колеса, частини та приладдя до них", 34325000-1 "Глушники та вихлопні труби", 34326000-8 "Домкрати, муфти зчеплення та супутні деталі", 34327000-5 "Керма, кермові колонки та кермові механізми", 34328000-2 "Випробувальні стенди, набори для переобладнання автомобіля та паси безпеки".

Крім того, Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Мінекономіки) надано роз`яснення від 03.09.2020 року № 3304-04-53972-06 "Щодо визначення предмета закупівлі та розміщення інформації в електронній системі закупівель", зокрема стосовно зазначення в оголошенні про проведення відкритих торгів деталізованої інформації щодо назви товару чи послуги кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі, а також коду товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Зважаючи на вищезазначене, в оголошенні про проведення відкритих торгів, відповідно до вимог Порядку №1082, необхідно було, окрім коду предмета закупівлі ДК 021:20-6 "Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів", вказати код товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Відтак, беручи до уваги показники кодів Єдиного закупівельного словника та найменування / опис товарів, що наведений у Додатку 3 технічної документації, суд погоджується із висновками відповідача про те, що позивачем порушено норми законодавства про публічні закупівлі, які регулюють правила визначення предмета закупівлі, адже такі є окремими предметами закупівлі яким у Єдиному закупівельному словнику присвоєно коди, що найбільше відповідають назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Суд враховує, що згідно з пунктом 14 Порядку від 11 червня 2020 року № 1082 під час унесення інформації щодо предмета закупівлі товарів та послуг в оголошення, оприлюднення яких передбачено Законом, та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в окремих електронних полях зазначається інформація, визначена пунктом 12 та абзацами другим-четвертим пункту 13 цього Порядку, та інформація щодо: назви товару чи послуги кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі; коду товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Суд зазначає, що порушення позивачем вимог законодавства щодо визначення предмета закупівлі стало причиною іншого порушення, а саме опубліковане позивачем оголошення про проведення відкритих торгів не містило інформації щодо коду кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Отже, висновок відповідача про порушення позивачем пункту 2 частини 2 статті 21 Закону №922-VIII та пункту 14 Порядку № 1082 знайшов своє підтвердження при розгляді цієї адміністративної справи.

Відтак, оскільки судом встановлено, що Комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія" дійсно допущено порушення при визначенні предмету закупівлі та такі порушення виявлені органом фінансового контролю із дотриманням процедури проведення моніторингу, суд дійшов висновку про неможливість визнання оскаржуваного висновку протиправним лише з формальних підстав, тим більше, орган фінансового контролю застосував до позивача найбільш м`яку міру відповідальності за вчиненні порушення. Адже такий висновок не містить вимог у вигляді розірвання договору, укладеного за результатами проведення процедури закупівлі, або вчинення будь-яких інших дій, які впливають на взаємовідносини сторін в межах укладеного за результатами процедури закупівлі договору.

Водночас, суд враховує, що контролюючий орган не міг не вжити жодних заходів в результаті проведення моніторингу процедури закупівлі, виявивши при цьому порушення вимог законодавства, з огляду на те, що норми Закону №922-VIII не передбачають процедури усунення виявлених порушень процедури закупівлі після визначення переможця процедури закупівлі та укладення із ним договору про закупівлю, адже це б нівелювало функції Держаудитслужби щодо вживання в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

В той же час, вирішуючи даний спір, суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України у рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) де зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (п.8 ч.2 ст. 2 КАС України).

У даному випадку, суд зазначає, що такий спосіб усунення виявленого порушення, як зобов`язання здійснити заходи щодо недопущення таких порушень в подальшому та з дотриманням вимог пункту 14 Порядку 1082, пункту 2 частини другої статті 21 Закону № 922-VIII та пункту 11 частини другої статті 22 Закону № 922-VIII (зокрема, шляхом проведення роз`яснювальної роботи, економічних навчань тощо) на переконання суду, не призведе до будь-яких несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересів особи, як сторін сторін, так і переможця процедури закупівлі, а тому відповідає принципу пропорційності у співвідношенні з виявленими недоліками.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем вимог постанови Кабінету Міністрів України № 303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" від 13.03.2022 року (далі - Постанова №303), то суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Так, Постанова № 303 регулює питання щодо припинення проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05 квітня 2007 року.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії, державного нагляду (контролю) у сфері безпеки торговельного мореплавства і судноплавства на внутрішніх водних шляхах (у частині нагляду (контролю) за суднами).

В свою чергу, правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-XII від 26.01.1993 року.

Згідно із частиною 2 статті 2 Закону №2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Інше питання, яке регулює Постанова № 303 - це державний ринковий нагляд.

Поняття державного ринкового нагляду визначає Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" відповідного до якого, державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Враховуючи законодавче розмежування поняття державного нагляду (контролю) із поняттям державного фінансового контролю, слід дійти висновку, що Постановою № 303 не охоплюються питання припинення заходів державного фінансового контролю.

Стосовно посилань представника позивача, як на самостійну підставу для визнання протиправним та скасування спірного висновку, що Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням, то суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що моніторинг закупівлі здійснено на виконання доручення Державної аудиторської служби України від 05.09.2022 року № 003100-18/6851-2022.

Постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 року затверджено Положенням про Державну аудиторську службу України (далі - Положення). Положенням визначено, що Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з пунктом 1 вказаного Положення державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Водночас згідно з пунктом 7 Положення здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи

Відповідно до пункту 1 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 року №23 (далі - Положення №23) Західний офіс Держаудитслужби (далі - Офіс) підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.

У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях (далі - управління).

Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

На території Львівської області реалізацію державного фінансового контролю здійснює апарат Офісу.

На території інших адміністративно-територіальних одиниць Офіс та управління здійснюють реалізацію державного фінансового контролю за дорученням Голови Держаудитслужби та його заступників.

Пунктом 2 Положення №23 визначено, що офіс у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, Міністра фінансів України, Голови Держаудитслужби, його першого заступника та заступника, наказами Мінфіну та Держаудитслужби, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, цим Положенням.

Таким чином, суд вважає, що у відповідача наявна компетенція по здійсненню заходів моніторингу закупівель у Вінницькій області та, зокрема, моніторингу закупівлі UA-2021-09-07-004394-с на підставі доручення Державної аудиторської служби України від 05.09.2022 року №003100-18/6851-2022.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 242, 243, 245, 246, 250, 257, 262, 268-273, 278, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" (вул. Хмельницьке шосе, 29, м. Вінниця, 21036, );

Відповідач: Західний офіс Держаудитслужби (вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79007, ).

Повний текст рішення буде складено 06.02.2023 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович