Справа № 804/14310/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 804/14310/15

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року (головуючий суддя Сидоренко Д.В.)

у справі № 804/14310/15

за позовом ОСОБА_1 ,

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Приходько Юлії Вікторівни при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за договором банківського рахунку ОСОБА_1 в ПАТ «АКТАБАНК» на підставі договору №93518 банківського рахунку від 20.06.2011;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Приходько Юлію Вікторівну включити ОСОБА_1 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача протиправно не включено до Загального реєстру вкладників, за якими він має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно договору банківського вкладу №93518 від 20.06.2011.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 допущено заміну відповідача в адміністративній справі №160/14310/15 - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства АКТАБАНК Приходько Юлії Вікторівни її правонаступником - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо вирішення питання включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518 від 20.06.2011.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повторно розглянути питання включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518 від 20.06.2011.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді заяви позивача щодо причин відсутності його даних у Реєстрі вкладників, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію не зазначила про виявлення обставин нікчемності будь-якого правочину, на підставі якого позивача не включено в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У зв`язку з цим, допущена протиправна бездіяльність щодо вирішення питання включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518 від 20.06.2011.

Щодо заявленої позовної вимоги про зобов`язання включити позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначив, що таке зобов`язання без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, зокрема, щодо наявності залишку коштів на банківському рахунку, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, тому суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518 від 20.06.2011.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідач зазначає, що судом залишено поза увагою, що нікчемним правочин є в силу закону, а не відповідно до рішення Уповноваженої особи, і приписами чинного законодавства та розпорядчими документами ФГВФО не визначено форми повідомлення про нікчемність правочину, тому таке повідомлення складається в довільній формі. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи Фонду не є підставо для застосування таких наслідків. Також скаржник вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження внесення ним особистого вкладу, кошти на рахунок позивача надійшли від інших осіб. Оскільки в даному випадку фактичного внесення позивачем грошових коштів до каси банку або шляхом перерахування на рахунок з інших власних рахунків не відбулось, а здійснено перерахування коштів в розмірі, який може бути відшкодовано за рахунок Фонду гарантування з іншого рахунку, відкритого в ПАТ «АКТАБАНК», позивач не є вкладником банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та правочин з переказу коштів містить ознаки нікчемного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 20.06.2011 між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518, за умовами якого банк відкриває клієнту картковий рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, на умовах тарифного пакету «Накопичувальний».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 №576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК».

12.01.2015 позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Приходько Ю.В. із заявою, в якій просив надати пояснення про причини відсутності даних у Реєстрі вкладників, зазначивши, що при зверненні до ПАТ «Банк Михайлівський» йому було відмовлено у виплату залишку на поточному рахунку, що був відкритий на підставі укладеного між ним та ПАТ «АКТАБАНК» договору банківського вкладу №93518 від 20.06.2011 у сумі 152672 грн. (рахунок №1960).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Ю.В. строком на 1 рік з 16.01.2015 по 15.01.2016 включно.

Листом від 19.02.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Приходько Ю.В. повідомила позивача, що під час складання списку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, була виявлена група договорів банківського вкладу та банківського рахунку, укладених за обставин, що можуть вказувати на приготування до заволодіння коштами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом штучного створення умов для отримання компенсації вкладів. Так, протягом липня-серпня 2014 року клієнти банку, які мали на депозитних рахунках в ПАТ «АКТАБАНК» грошові кошти у сумі, що перевищує гарантовану суму відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, та деякі юридичні особи і фізичні особи - підприємці, перерахували належні їм грошові кошти іншим фізичним особам на депозитні та поточні рахунки. Такими чином, внаслідок вказаних операцій були штучно створені умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З метою встановлення дійсних, фактичних обставин, які передували вказаним вище операціям з перерахування коштів на нові поточні та депозитні рахунки фізичних осіб, враховуючи відсутність у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» повноважень для встановлення наявності чи відсутності складу злочину в діях окремих осіб, до прокуратури м. Дніпропетровська подано заяву про відкриття кримінального провадження за фактами можливого заволодіння коштами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб окремими клієнтами ПАТ «АКТАБАНК» шляхом обману та зловживання довірою за рахунок розміщення коштів на депозитних та поточних рахунках від імені інших осіб, тобто за фактом вчинення злочину, передбаченого ст.14, ст.190 КК України. У разі отримання від правоохоронних органів, в компетенції яких знаходиться питання прийняття процесуальних рішень за такими кримінальними провадженнями рішення про закриття кримінального провадження відносно конкретного вкладника ПАТ «АКТАБАНК», рішення про виплату такому вкладнику суми вкладу в межах відшкодування гарантованої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб буде прийнято в найкоротші строки.

Згідно оголошення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на офіційному веб-сайті (https://www.fg.gov.ua/articles/1788-zmineno-upovnovazhenu-osobu-fondu-na-likvidatsiyu-pat-aktabank.html) Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2217 від 31 травня 2017 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК» визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Кулішу Віктору Миколайовичу з 07 червня 2017 року.

Згідно оголошення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на офіційному веб-сайті (https://www.fg.gov.ua/articles/46667-ogoloshennya-pro-viznachennya-povnovazhen-likvidatora-pat-aktabank.html), відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) від 10 січня 2020 року №43, що набирає чинності 11 січня 2020 року, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК», делеговані Кулішу Віктору Миколайовичу рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27 грудня 2018 року № 3475 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора». Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» здійснюються Фондом безпосередньо.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI, як в ньому зазначено, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до визначень, що містяться в статті 2 Закону № 4452-VI в редакції на час виникнення спірних правовідносин, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно частин першої та другої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI визначені обставини, за яких Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами встановлений статтею 27 Закону № 4452-VI, а саме:

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Згідно з п. п. 2, 4 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами статті 27 Закону № 4452-VI в редакції, що діє з 01.07.2016, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, відкритому на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як встановлено судом вище, позивач уклав з ПАТ «АКТАБАНК» договір банківського вкладу №93518 від 20.06.2011, згідно якому на його відповідному банківському рахунку розміщено грошові кошти у розмірі, визначеному умовами договору, а тому в розумінні Закону № 4452-VI позивач є вкладником.

При цьому укладення договору з банком та зарахування на відкритий банківський рахунок коштів відбулось до початку віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації з 17.09.2014.

Викладене свідчить про те, що позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI.

В спірному випадку, у наданій позивачеві відповіді листом №794 від 19.02.2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» не наведено правових підстав для не включення позивача до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

У даній справі жодної із перелічених підстав для віднесення укладеного позивачем правочину до нікчемних відповідачем не доведено, а судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статей 215, 216 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Викладене свідчить про те, що уповноважена особа наділена правом перевіряти правочини на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Також із приписів статті 38 Закону № 4452-VI вбачається, що перевірка правочинів здійснюється саме протягом дії тимчасової адміністрації, разом з тим, після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа зобов`язана протягом трьох днів скласти відповідні переліки вкладників, які мають/не мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в тому числі і з урахуванням результатів проведеної нею перевірки. Разом з тим, правом на повідомлення осіб про нікчемність правочинів уповноважена особа наділена і протягом здійснення ліквідації.

Доказів віднесення позивача до будь-якого з переліків, визначених відповідно до вищенаведених правових норм ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано, як і не надано доказів виявлення нікчемного правочину відповідно до приписів статті 38 Закону №4452-VI та повідомлення про вказані обставини позивача.

Матеріали справи свідчать, що уповноваженою особою не встановлено, що саме договір банківського вкладу між позивачем та банком має ознаки нікчемного правочину з підстав, передбачених частинною третьою статті 38 Закону №4452-VI.

В той же час, уповноважена особа зобов`язана була віднести позивача як вкладника ПАТ «АКТАБАНК» до одного із визначених законом переліків вкладників, у разі якщо вважала, що відповідний правочин є нікчемним, із обов`язковим зазначенням конкретного пункту частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, якою визначено вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.

У спірному випадку за твердженням відповідача є нікчемним правочин з поповнення власного карткового рахунку № НОМЕР_1 позивача у сумі 152672,00 грн. третіми особами, проте факт внесення грошових коштів на картковий рахунок в межах договору банківського рахунку №93518 від 20.06.2011 відповідачем не спростовується, а як зазначено судом вище, походження коштів на банківському рахунку не впливає на визначені Законом гарантії.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України", в якому Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на концепцію, яка вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

В розумінні ст.177 ЦК України грошові кошти позивача є об`єктом її майнових прав, а тому ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та ст.41 Конституції України є непорушними до тих пір, поки не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом.

Станом на 11 січня 2020 року визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» здійснюються Фондом безпосередньо.

В даному випадку, відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Таким чином, враховуючи, що повноваження щодо ліквідації банку виконуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, повноваження щодо надання додаткової інформації мають виконуватись Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатором.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах.

В той же час суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ч.4 ст.317 КАС України підлягає зміні в частині зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи встановлений статтею 27 Закону № 4452-VI порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути питання включення ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку, відкритого за договором про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518 від 20.06.2011.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі № 804/14310/15 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в редакції:

«Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повторно розглянути питання включення ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку, відкритого за договором про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №93518 від 20.06.2011.».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко