Справа № 440/8369/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8369/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просила /з урахуванням уточнень позовних вимог/:

- визнати протиправним та скасувати рішення надане ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.07.2022 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах,

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи: в Кременчуцькому спеціалізованому управлінні №58 "Термоізоляції" в якості ізолювальника термоізоляції з 22.09.2002 по 22.11.2009, з 24.11.2003 по 26.12.2003, з 19.04.2004 по 01.02.2005, з 31.03.2005 по 18.04.2008, в якості ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Текс Лайн" з 08.05.2008 по 20.01.2011, в якості ізолювальника з термоізоляції на фірмі "Укртатнафтасервіс" з 12.09.2011 по 29.12.2011, в якості ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 08.08.2018 по 12.07.2022,

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області призначити та виплати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 12.07.2022.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.07.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з списком №2 виробництв, робіт, професій, посад. Позивач зазначає, що нею було надано до ГУ ПФУ в Полтавській області трудову книжку НОМЕР_1 , відповідно до якої станом на 12.07.2022 (дата звернення) загальний трудовий стаж склав 32 роки 1 місяць 4 дні. Стаж який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 склав 11 років 11 днів, що підтверджено записами в трудовій книжці. 19.07.2022 ГУ ПФУ в Полтавській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах згідно списку №2, яке було отримано позивачем 02.08.2022. Рішенням було враховано стаж з 01.01.1999 по 31.03.2022, тобто відповідач врахував лише інформацію, яка була наявна в пенсійному фонді і не враховано стаж роботи по трудовій книжці. Водночас позивач вважає протиправними дії відповідача відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/8369/22, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

18.10.2022 до суду від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що 19.07.2022 ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення №66 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на дату звернення, встановленого 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому у рішенні від 19.07.2021 зазначено, що до страхового/пільгового стажу не зараховано: періоди роботи з 16.01.2019 по 28.06.2022 оскільки пільгова довідка не відповідає трудовій книжці та наказу про атестацію; період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 оскільки на титульній сторінці не має посади та прізвище відповідальної особи, яка робила запис про зміну прізвища заявниці.

21.11.2022 до суду від позивач надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що оскаржуване рішення не містило інформації про те, що рішення прийнято Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою суду від 12.12.2022 залучено до участі у справі №440/8369/22 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, направити йому копію позовної заяви.

13.01.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 16.01.2019 по 28.06.2022 відповідно до довідки №04-1668 від 28.06.2022, оскільки довідка не відповідає трудовій книжці та наказу про атестацію. До страхового стажу не враховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки не має посади та прізвища відповідальної особи, яка зробила запис про зміну прізвища позивача, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2022 позивач звернулася до Управління ПФУ в м. Кременчуці із заявою в якій просила призначити пенсію за віком.

До заяви крім додано: паспорт, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № 02-04/1/0829-П; довідка про зміну назв організації 02-04/0828-П; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; документи про стаж та трудову книжку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.07.2022 №66 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначено, що до пільгового стажу особи не зараховано період роботи з 16.01.2019 по 28.06.2022 відповідно до пільгової довідки №04/1668 від 28.06.2022, оскільки пільгова довідка не відповідає трудовій книжці та наказу про атестацію (не вказано цех та дільниця роботи заявниці). Також до страхового стажу не враховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці немає посади та прізвища відповідальної особи, яка робила запис про зміну прізвища заявниці невідповідність інструкції для ведення трудових книжок.

До пільгового стажу за Списком №2 зараховано період роботи з 22.09.2003 по 22.11.2003, 24.11.2003 по 26.12.2003, 19.04.2004 по 01.02.2005, 31.03.2005 по 18.04.2008 відповідно рішення про підтвердження періоди роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 24.09.2021 №1600-0304-8/65379 повідомлено позивача, що за результатами розгляду заяви від 13.09.2021 Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення від 22.09.2021 №130 про підтвердження періодів роботи, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 22.09.2003 по 22.11.2003, з 24.11.2003 по 26.12.2003, з 19.04.2004 по 01.02.2005, з 31.03.2005 по 18.04.2008.

Не погоджуючись із рішенням від 19.07.2022, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-IV).

За Преамбулою Закону №1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини першої статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку № 637).

Записами у трудовій книжці позивача № НОМЕР_1 підтверджено, що позивач працювала:

- в Кременчуцькому спеціалізованому управлінні №58 "Термоізоляції" на посаді ізолювальника термоізоляції з 22.09.2002 по 22.11.2009, з 24.11.2003 по 26.12.2003, з 19.04.2004 по 01.02.2005, з 31.03.2005 по 18.04.2008;

- на посаді ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Текс Лайн" з 08.05.2008 по 20.01.2011,

- на посаді ізолювальника з термоізоляції на фірмі "Укртатнафтасервіс" з 12.09.2011 по 29.12.2011,

- на посаді ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 08.08.2018 по 12.07.2022.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач ГУ ПФУ в Харківській області у оскаржуваному рішенні зазначено, що до пільгового стажу особи не зараховано період роботи з 16.01.2019 по 28.06.2022 відповідно до пільгової довідки №04/1668 від 28.06.2022, оскільки пільгова довідка не відповідає трудовій книжці та наказу про атестацію (не вказано цех та дільниця роботи заявниці).

Згідно з частиною першою статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а, від 11.07.2019 у справі №127/1849/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Верховний Суд у постановах від 21.11.2018 у справі № 750/11115/16-а, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17 та у справі № 127/16245/17, обставини яких є подібними, дійшов висновку про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21.08.1992 та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Суд зазначає, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/1668 від 28.06.2022, яка видана позивачу ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" зазначено, що за період з 16.01.2019 по 28.06.2022 позивач виконувала роботи, за професією ізолювальник з термоізоляції, що передбачена за Списком №2 розділ ХХVІІ.

Щодо питання проведення атестації робочих місць, суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, та розробленими на виконання вказаної постанови методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що трудова книжка є документом, що обов`язкова до урахування відповідачем щодо підтвердження стажу позивача.

Не зазначення в вище зазначеній довідці цеху та дільниці роботи заявниці не може бути підставою для не зарахування позивач до пільгового стажу періоду роботи в якості ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 08.08.2018 по 12.07.2022, за наявності запису в трудовій книжці позивача.

Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що до страхового стажу не враховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці немає посади та прізвища відповідальної особи, яка робила запис про зміну прізвища заявниці невідповідність інструкції для ведення трудових книжок.

Надаючи оцінку зазначеним доводам відповідача-2, суд дійшов наступного висновку.

З наданої трудової книжки НОМЕР_3 вбачається, що на титульній сторінці міститься запис від 01.04.94 про зміну прізвища позивача на підставі свідоцтва про шлюбу НОМЕР_4 14.11.1987.

Запис підтверджено підписом.

Таким чином, під час заповнення трудової книжки позивача уповноваженою особою підприємства не зазначено посади та прізвища відповідальної особи, яка робила запис про зміну прізвища заявниці, водночас факт належності трудової книжки позивачеві відповідачем не заперечується.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Крім того, ані Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, ані Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, у випадку порушення порядку ведення трудової книжки, не передбачає настання негативних наслідків чи відповідальності для особи, щодо якої вона складена.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачеві у врахуванні стажу та призначенні пенсії у зв`язку із тим, що на титульній сторінці немає посади та прізвища відповідальної особи, яка робила запис про зміну прізвища заявниці є безпідставною та необґрунтованою.

За обставин цього спору суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком, пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

За таких обставин суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2022 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Суд враховує, що статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Отже, повноваження щодо призначення пенсії належить до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на те, що відповідачем неправильно обраховано страховий стаж позивача, тобто не виконано усі умови, визначені законом для прийняття рішення про призначення пенсії, позовні вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати позивачу до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи: в Кременчуцькому спеціалізованому управлінні №58 "Термоізоляції" в якості ізолювальника термоізоляції з 22.09.2002 по 22.11.2009, з 24.11.2003 по 26.12.2003, з 19.04.2004 по 01.02.2005, з 31.03.2005 по 18.04.2008, в якості ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Текс Лайн" з 08.05.2008 по 20.01.2011, в якості ізолювальника з термоізоляції на фірмі "Укртатнафтасервіс" з 12.09.2011 по 29.12.2011, в якості ізолювальника з термоізоляції на ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 08.08.2018 по 12.07.2022 та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області призначити та виплати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 12.07.2022, задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3, під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.07.2022 №66.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя Л.М. Петрова