Справа № 460/21811/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 460/21811/22 пров. № А/857/16634/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Гресько О.Р.,

час ухвалення рішення - 20.10.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дату складання повного тексту - не зазначено,-

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі-відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві (далі-відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві від 13.06.2022 о/р №15, яким позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, що не підлягала оподаткуванню, в розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 12.08.1981 по 22.01.1986, з 03.09.1986 по 25.01.1987, з 02.01.1993 по 12.09.1994.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що враховуючи записи трудової книжки позивача до спеціального стажу їй зараховано усі періоди, які дають право на виплату грошової допомоги, що становить 26 років 4 місяці 28 днів. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що до спеціального стажу позивача, який дає право на виплату грошової допомоги не враховано періоди: 12.08.1981 - 22.01.1986, 03.09.1986 - 25.01.1987, 02.01.1993 - 12.09.1994 у зв`язку з відсутністю інформації про перебування у відпустці без збереження заробітної плати; 02.01.1993 - 12.09.1994 у зв`язку з відсутністю інформації про перебування у відпустці без збереження заробітної плати та даних про форму власності (комунальна, державна, приватна або ін.), відсутність установи у Переліку №909.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком з 07.03.2022 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів зазначених в трудовій книжці серія НОМЕР_1 , дата заповнення 07.09.1981, позивач працювала:

-з 12.08.1981 по 22.01.1986 - фельдшером-лаборантом клінічної лабораторії Хабаровської райлікарні;

-з 03.09.1986 по 25.01.1987 - фельдшером-лаборантом центральної районної лікарні Амурськ;

-з 02.01.1993 по 12.09.1994 - лаборантом тубвідділення Острізької райлікарні;

-з 13.09.1994 по 19.07.1999 - фельдшером-лаборантом загально-клінічної лабораторії ЦВАЛД Рівненського обласного лікувально-діагностичного центру;

-з 16.11.1999 по 03.08.2004 - фельдшером-лаборантом відділення клінічної біохімії ЦВАЛД Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім.В.Поліщука;

-з 04.10.2004 по 31.12.2006 медсестрою, фельдшер-лаборантом, лаборантом поліклініки військової частини НОМЕР_2 ;

-з 17.09.2007 по даний час фельдшером-лаборантом загально-клінічної лабораторії ЦВАЛД Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім.В.Поліщука.

09.06.2022 року позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами (призначити грошову допомогу у розмірі 10 пенсій).

Рішенням від 13.06.2022 о/р №15 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві відмовлено ОСОБА_1 у допризначенні пенсії (призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 пенсії) згідно з заявою від 09.06.2022 № 5382 у зв`язку з відсутністю 30 років страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е-ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернулась із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про надання доступу до публічної інформації щодо виплати їй одноразової грошової допомоги при призначенні пенсії за віком.

Листом від 12.07.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало відповідь позивачу, в якій повідомило, що до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги позивача не враховано періоди: 12.08.1981 - 22.01.1986, 03.09.1986 - 25.01.1987, 02.01.1993 - 12.09.1994 у зв`язку з відсутністю інформації про перебування у відпустці без збереження заробітної плати; 02.01.1993 - 12.09.1994 у зв`язку з відсутністю інформації про перебування у відпустці без збереження заробітної плати та даних про форму власності (комунальна, державна, приватна або ін.), відсутність установи у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Враховуючи вимоги пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій немає у зв`язку з відсутністю 30 років страхового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Даючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно п.«е» ст.55 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011р. затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, яким визначаються умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону № 1058-ІV станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» вказаного вище Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулолаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів.

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» вказаного вище Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулолаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів.

З огляду на вищевказане, для отримання грошової допомоги, передбаченої п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти місячних пенсій повинні бути дотримані наступні умови:

1)наявність пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2)праця на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п.«е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

3)страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п.«е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

4)неотримання до звернення за вказаною грошовою допомогою будь-якої пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 , дата заповнення 07.09.1981, позивач працювала:

-з 12.08.1981 по 22.01.1986 - фельдшером-лаборантом клінічної лабораторії Хабаровської райлікарні;

-з 03.09.1986 по 25.01.1987 - фельдшером-лаборантом центральної районної лікарні Амурськ;

-з 02.01.1993 по 12.09.1994 - лаборантом тубвідділення Острізької райлікарні;

-з 13.09.1994 по 19.07.1999 - фельдшером-лаборантом загально-клінічної лабораторії ЦВАЛД Рівненського обласного лікувально-діагностичного центру;

-з 16.11.1999 по 03.08.2004 - фельдшером-лаборантом відділення клінічної біохімії ЦВАЛД Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім.В.Поліщука;

-з 04.10.2004 по 31.12.2006 медсестрою, фельдшер-лаборантом, лаборантом поліклініки військової частини НОМЕР_2 ;

-з 17.09.2007 по даний час фельдшером-лаборантом загально-клінічної лабораторії ЦВАЛД Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім.В.Поліщука.

Позивач станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області досягнула 60-річного віку, з 07.03.2022 їй призначена пенсія вперше.

Спірним, у справі що розглядається, є наявність чи відсутність правових підстав для зарахування до спеціального стажу позивача періодів роботи, що визначають право на виплату грошової допомоги, а саме: з 02.01.1993 по 12.09.1994 - лаборантом тубвідділення Острізької райлікарні, з 03.09.1986 по 25.01.1987 - фельдшером-лаборантом центральної районної лікарні Амурськ, з 02.01.1993 по 12.09.1994 - лаборантом тубвідділення Острізької райлікарні у зв`язку з відсутністю інформації про перебування у відпустці без збереження заробітної плати; 02.01.1993 - 12.09.1994 у зв`язку з відсутністю інформації про перебування у відпустці без збереження заробітної плати та даних про форму власності (комунальна, державна, приватна або ін.), відсутність установи у Переліку №909.

Відповідно до положень ст.ст. 4, 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я №2802-ХІІ, закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення. Безпосередню охорону здоров`я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров`я. Заклади охорони здоров`я створюються підприємствами, установами, організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих працівників.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмовляючи позивачу у зарахуванні періодів трудової діяльності до страхового стажу, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надало будь-якої оцінки записам трудової книжки щодо періодів роботи позивача у Хабаровській райлікарні (з 12.08.1981 по 22.01.1986), у центральній районній лікарні Амурськ (з 03.09.1986 по 25.01.1987) та Острізької райлікарні (з 02.01.1993 по 12.09.1994).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав ненадання відомостей про перебування у відпустках без збереження заробітної плати не врахувало тієї обставини, що Порядком №1191 не передбачено виключення з періодів роботи періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати. Враховуючи те, що під час перебування у короткотермінових відпустках без збереження заробітної плати так чи інакше позивач продовжував перебувати у трудових відносинах із роботодавцем, спірні періоди мають бути включені до страхового стажу, тому правові підстави для виключення цих періодів із спеціального стажу відсутні.

Враховуючи наведене, позивач має право на призначення та виплату грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та наддав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 460/21811/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 07 лютого 2023 року.