Справа № 500/45/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/45/23

07 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив:

визнати протиправними дії Управління соціальної політики Тернопільської міської ради щодо відмови у поновленні ОСОБА_1 та членам його сім`ї права на пільги, зокрема, на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області, як правонаступника Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, поновити ОСОБА_1 та членам його сім`ї право на пільги, зокрема, на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія), починаючи з 07.12.2022 (з дня подання заяви).

В обґрунтування позову вказує, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції) з грудня 2009 року, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років.

ОСОБА_1 зазначає, що при звільненні на пенсію йому було видано довідки про те, що позивач та члени його сім`ї мають право на 50-відсоткову знижку по оплаті за користування житлом, за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія), відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію». Вказаними пільгами він користувався до 07.11.2015.

06.12.2022 звернувся із заявою до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради з вимогою відновити своє право на 50-ти відсоткову знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг. 19.12.2022 отримав лист-відповідь Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, у якому вказано, що оскільки пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в Законі України «Про Національну поліцію», який набрав чинності з 07.11.2015, не передбачені, підстави для поновлення пільг, якими користувався позивач відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію», відсутні.

Дану відмову вважає безпідставною, покликається на те, що чинною на час призначення позивачу спірної пільги редакцією Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівникам та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом. Відтак, на переконання позивача, в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради були відсутні правові підставі припиняти дію пільги у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства.

ОСОБА_1 також звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» передбачено передачу функцій призначення, нарахування і виплати житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг від органів соціального захисту населення до органів Пенсійного фонду України, які працюють за екстериторіальним принципом.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

25.01.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечує з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з грудня 2009 року.

Згідно довідок від 30.12.2009 №3/204 та від 21.07.2014 №3/60, виданих відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, позивач та члени його сім`ї мають право на 50% знижку по оплаті за користування житлом (квартирної плати), за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія) відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію».

На свою заяву від 07.12.2022 позивач отримав відповідь Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 19.12.2022 №198/13-03, у якій повідомлено, що оскільки з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію», пільги позивачеві з 07.11.2015 не надаються.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зауважує, що з 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», внаслідок чого особи, які користувалися пільгами згідно із Законом України «Про міліцію», з 07.11.2015 втратили право на пільги, зокрема, на 50-процентну знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг.

Оскільки саме пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг в Законі України «Про Національну поліцію» не передбачені, відсутні встановлені Законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію». Крім того, Закон України «Про Національну поліцію» не містить норми, яка передбачає надання колишнім працівників органів внутрішніх справ, членам їхніх сімей пільги на оплату житлово-комунальних послуг, які позивач мав відповідно до Закону України «Про міліцію», а тому відсутні законні підстави для їх поновлення, що в свою чергу свідчить про правомірність дій в частині припинення виплати вищезазначених пільг з 07.11.2015.

З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.25-30).

30.01.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (24.01.2023 відзив здано на пошту), у якому відповідач, серед іншого, вказує, що 10.01.2023 Управлінням електронною поштою було отримано копію ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 про відкриття провадження у цій справі та копію позовної заяви та додатками. Враховуючи наведене, останнім днем для подання відзиву на дану позовну заяву є 25.01.2023.

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про Єдиний держаний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» від 29.01.2003 №117, позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як працівник міліції, звільнений зі служби за віком, хворобою або вислугою років, та разом із членами своєї сім`ї користувався пільгами по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, газопостачання, теплопостачання та електропостачання в розмірі 50% до 07.11.2015.

Право на вищезазначені пільги було передбачено статтею 22 Закону України «Про міліцію». Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015, у зв`язку із введенням в дію Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до частини другої пункту 15 «Прикінцевих та перехідних положень» вищезазначеного Закону, за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Проте Закон України «Про Національну поліцію» не містить норм, які б передбачали пільги по оплаті житлово-комунальних послуг, електроенергії та палива не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього Закону в силу.

Відтак відсутні встановленні законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону «Про міліцію».

З урахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.39-40).

30.01.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, наданий Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради.

ОСОБА_1 , зокрема, стверджує, що у відзиві відповідач жодним чином не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Вважає, що внесення змін до статті 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування цього Закону у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію», не може бути підставою для позбавлення його права на пільги щодо оплати комунальних послуг.

Позивач наголошує, що йому як пенсіонеру МВС була встановлена пільга - 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг довічно, а тому в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради були відсутні правові підставі припиняти дію такої пільги у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

Просить позовні вимоги задовольнити повністю (а.с.34-37).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером органів МВС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з грудня 2009 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Управління МВС України в Тернопільській області видало позивачу довідки від 30.12.2009 №3/204 та від 21.07.2014 №3/60 про те, що пенсіонер МВС ОСОБА_1 та члени його сім`ї мають право на 50-відсоткову знижку по оплаті за користування житлом (квартирної плати), за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія) відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію» (а.с.12, 13).

На підставі вказаних довідок позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як працівник міліції, звільнений зі служби за віком, хворобою або вислугою років, та разом із членами своєї сім`ї користувався пільгами по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, газопостачання, теплопостачання та електропостачання в розмірі 50% до 07.11.2015.

У зв`язку із втратою чинності Закону України "Про міліцію" з 07.11.2015 Управління соціальної політики Тернопільської міської ради виключило позивача з Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги.

07.12.2022 позивач звернувся до відповідача Управління соціальної політики Тернопільської міської ради з проханням поновити йому та членам його сім`ї довічну 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія) (а.с.14-15, 42-44).

Листом від 19.12.2022 №198/13-03 Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відмовило позивачу у поновленні таких пільг, посилаючись на відсутність законних підстав для цього. Так, у листі вказано, що з 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», внаслідок чого особи, які користувалися пільгами згідно із Законом України «Про міліцію», з 07.11.2015 втратили право на пільги, зокрема, на 50-процентну знижку по оплаті жилої площі та комунальних послуг.

Оскільки саме пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в Законі України «Про Національну поліцію» не передбачені, відсутні встановлені Законом підстави для поновлення пільг ОСОБА_1 , якими він користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію» (а.с.16, 44).

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у відновленні застосування пільги як пенсіонеру МВС України у вигляді 50-відсоткової пільги за користування житлово-комунальними послугами та паливом, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На час встановлення позивачу спірної пільги правові основи діяльності міліції закріплювались Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII, у відповідній редакції статті 22 якого було передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Згідно з частиною шостою цієї ж статті за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

На підставі підпунктів «а» та «в» підпункт 1 пункту 68 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI в статтю 22 Закону України «Про міліцію» внесено зміни: частину четверту доповнено словами "в межах норм, встановлених законодавством", а частину шосту доповнено словами "якщо середньомісячний сукупний доход сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Проте, зміни, внесені підпунктом «в» підпункту 1 пункту 68 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII частини шосту та сьому статті 22 Закону України «Про міліцію» викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п`ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і частина сьома статті 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п`ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 04.06.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» №389 (набрала чинності 01.07.2015), якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї (далі по тексту - Порядок №389).

Згідно з пунктом 2 Порядку №389 дія такого поширювалася на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, зокрема, згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв`язку з виконанням службових обов`язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» №36 від 27.01.2016 до пункту 2 Порядку №389 було внесено зміни та слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв`язку з виконанням службових обов`язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні)», виключено.

Постановою Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №826/7972/16, визнано нечинним абзац 2 пункту 2 Змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2016 №36, яким виключено з пункту 2 Порядку №389 слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв`язку з виконанням службових обов`язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утримання)».

Водночас суд звертає увагу, що законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім`ї пільговика.

Відповідно до пункту 3 Порядку №389 пільги, зазначені у пункті 1 надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Згідно з підпунктом 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (стаття 7 Закону).

Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 01.07.2015 податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовувалася виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень.

У свою чергу з 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII втратив чинність Закон України «Про міліцію», за статтею 22 якого позивач, як колишній працівник міліції, мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач мав право на пільги, встановлені безпосередньо законом - до 07.11.2015, тобто до дня втрати чинності Законом України «Про міліцію», на умовах визначених обумовленими законодавчими актами.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пункт 15 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено зазначеним абзацом 2 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, який прийнятий з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей.

Однак суд зауважує, що Закон України «Про Національну поліцію» не містить норм, які б передбачали пільги по оплаті житлово-комунальних послуг, електроенергії та палива не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих осіб, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тому, враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в цьому випадку є положення саме цього Закону, які в частині втрати чинності Закону України «Про міліцію» не скасовувалися та не змінювалися, є діючими, не визнавалися неконституційними.

Таким чином, оскільки саме пільги на оплату житлово-комунальних послуг в Законі України «Про Національну поліцію» не передбачені, суд дійшов висновку про те, що відсутні встановленні законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію».

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 20.02.2018 у справі №484/655/16-а, від 17.04.2018 у справі №243/4524/16-а, від 19.03.2019 у справі №183/7517/15, від 20.03.2019 у справі №367/6940/16-а, від 15.05.2019 у справі №159/1783/16-а, від 09.04.2020 у справі №524/5284/16-а, від 16.03.2021 у справі №826/1792/18.

Доводи ОСОБА_1 про те, що внесення змін до статті 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування Закону України «Про міліцію», у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги, у зв`язку з тим, що відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію», якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в частині шостій цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом, суд вважає необґрунтованими, оскільки дія пільги нерозривно пов`язана з дією закону, яким її передбачено. У разі втрати законом чинності дія передбаченої ним пільги також припиняється.

З урахуванням викладеного, оцінюючи правомірність дій Управління соціальної політики Тернопільської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні пільг, якими він користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію», перевіряючи дотримання відповідачем критеріїв, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі дотримані, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради діяло на підставі, у спосіб, що визначені законами України.

Оскільки судом встановлено правомірність дій Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у спірних правовідносинах, то відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вчинити дії щодо поновлення позивачу пільг, якими він користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію», а саме на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 263, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (вулиця Лисенка, 8, місто Тернопіль, 46002, ідентифікаційний код юридичної особи в )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2023 року.

Cуддя Чепенюк О.В.