Справа № 380/8449/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 січня 2023 року справа №380/8449/22
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,
представників позивача Патько Н.Я,, Гобечія І.Т.,
представника відповідача Качмарик Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління ДПС у Львівській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень та рішення про застосування фінансових санкцій,
Ухвалою суду від 16.06.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.
Позивач зазначає, що проведення контрольної розрахункової операції належить до виключної компетенції контролюючого органу, натомість у додатках до акта перевірки міститься пояснення особи не представника контролюючого органу, в яких вказано про купівлю саме цією особою, а не посадовою особою податкового органу пального на суму 500 грн у кількості 18 літрів за адресою м. Золочів, вул. Вокзальна,2, що є порушенням п.п. 20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України.
Позивач просить позовні вимоги задовольнити.
12.07.2022 відкладено розгляд справи до 13.09.2022.
Відповідач вказує, що здійснення функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального) і відсутність посилань в доповідній записці від 05.10.2021 №268/13-01-07-09-11 на конкретні, як зазначає позивач підстави, не впливає на законність проведення такої перевірки, як ї наявності самої доповідної записки. Відповідач стверджує, що прийнявши наказ від 06.10.2021 №3360 ПП про проведення фактичної перевірки за адресою - АДРЕСА_1 , та зазначивши у ньому
нормативні підстави для такої перевірки - підпункт 80.2.2 та підпункт 80.2.5 пункту
80.2 статті 80 ПК України, відповідач діяв у спосіб, що визначений нормами Податкового кодексу України.
Відповідач зазначає, що позивачем не заперечується той факт, що мала місце
реалізація пального (дизпалива) із резервуару ємністю 1 м3 на суму 500 грн. без видачі відповідного розрахункового документу на здійснену покупку. Така незгода обґрунтована лише тим, як саме було встановлено дане порушення та щодо доказів які мають місце з приводу даного порушення. Факт реалізації пального (дизпалива) із резервуару ємністю 1 м3 на суму 500 грн. без видачі відповідного розрахункового документу на здійснену покупку підтверджується поясненнями покупця ОСОБА_2 та здійсненим вказаною особою відеозапису реалізації пального, які долучені до матеріалів справи. , чинне податкове законодавство не містять заборони при обґрунтуванні та на підтвердження встановлених фактів виявлених порушень при проведені перевірки долучати докази встановлені фактичною перевіркою за участю третіх осіб, а саме покупців.
Відповідач звертає увагу, що з 1 липня 2019 року для суб`єктів господарювання, які здійснюють роздрібний продаж пального запроваджено обов`язкове ліцензування такої діяльності. абороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та про повернення заяв без розгляду від 12.09.2022. Зазначає, що позивач не одержував спірних рішень, лише на запит адвоката позивача такі надані 11.05.2022.
13.09.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 18.10.2022.
Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому наголошує, що ФОП ОСОБА_1 не є розпорядником акцизного складу АЗС за адресою АДРЕСА_1 та не здійснював реалізації дизельного пального, вважає висновки акту перевірки неправомірними та такими, що не ґрунтуються на представлених доказах.
Ухвалою від 18.10.2022 заяву представника ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду задоволено. Поновлено пропущений строк звернення до суду. Відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.11.2022.
15.11.2022 викликано до суду в якості свідків головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок Управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_3 та державного інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області Герегу Святослава Руслановича та громадянина ОСОБА_2 . Оголошено перерву у судовому засіданні до 01.12.2022.
01.12.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 20.12.2022.
20.12.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 24.01.2023.
Свідки - головний державний ревізор-інспектор відділу фактичних перевірок Управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_3 та державний інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області Герега Святослав Русланович повідомили, що фактична перевірки проведена у присутності позивача, якому було вручено направлення на перевірку та наказ на проведення перевірки. Акт складено у приміщенні податкового органу. Громадянин ОСОБА_2 підтвердив факт відпуску йому пального за адресою проведення перевірки без видачі розрахункового документа про здійснену операцію та у подальшому написання відповідних пояснень на прохання інспекторів, які проводили перевірку.
Представники позивача позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав, представник відповідача проти позову заперечив.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представників позивача та представника відповідача, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Об`єктом перевірки визначено АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .
08.10.2021 позивачу було вручено направлення на проведення перевірки та наказ на проведення перевірки № 3360-ПП, що засвідчено підписом ОСОБА_1 у направленнях на перевірку.
Проведеною перевіркою встановлено факт реалізації пального (дизпалива) із резервуару ємністю 1 м3 на суму 500 грн. без видачі відповідного розрахункового документу на здійснену покупку та без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. На момент перевірки на залишку в резервуарі, з якого здійснювався відпуск
пального, знаходилось 200 л.дизпалива, яке продавалось по ціні 27,77 грн за 1 л., на загальну суму 5554,0 грн. На вказаний залишок пального (200 л.дизпалива) були відсутні прихідні накладні. Дизельне паливо залишено на матеріально-відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_1 . Крім цього, було виявлено, що резервуар з якого здійснювався налив пального, не обладнаний рівнеміром-лічильником, а паливо-роздавальна колонка, яка виконує функцію витратоміра-лічильника немає позитивних результатів повірки або оцінки відповідності.
Перевіркою встановлено порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230, не реєстрацію в системі електронного адміністрування акцизного складу розпорядником акцизного складу .
рішення про застосування фінансових санкції від 08.11.2021 №24584/13-01-07-09, яким за допущене порушення, яке полягає у роздрібній торгівлі пальним без наявності ліцензії відповідно до статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту , коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами і доповненнями) застосовано до ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн.

Позивач не погодився вказаними рішеннями та звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підп.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підп.20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Підпунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною відповідно до підп.75.1.3. п. 75.1. ст.75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1. ст.80 ПК України).

Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; -80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Фактична перевірка відповідно до п.80.7. ст.80 ПК України проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) відповідно до п.86.1. ст.86 ПК України оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Суд встановив, що доводи позивача про незаконність проведення перевірки спростовуються обставинами справи та вищенаведеними нормами ПК України. Метою проведення перевірки відповідно до наказу від 06.10.2021 року № 3360-ПП та направлень на перевірку від 08.10.2021року №10852 та №10853 визначено питання дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), а підставою зазначено ст. 20 та п.п.80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та службовий допис відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Львівській області від 05.10.2021 № 268/13-01-07-09-11.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР). Відповідно до преамбули Закону, його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

У відповідності до абз. 5 ст. 2 Закону № 265/95-ВР реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до абз. 6 ст. 2 Закону № 265-ВР розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до п.1, п.2, п.12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно з п.9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затв. постановою КМ України № 1442 від 20.12.1997р., розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Відповідно до п.1 ст. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

За змістом ст. 20 Закону № 265-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний склад це, зокрема, спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Відповідно до пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до пункту 128-1. ст. 128 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Згідно статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Відповідно до п.128-1.2 статті 128-1 Податкового кодексу України. відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Відповідно до п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Згідно п.121.1 ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Суд встановив, що працівниками ГУ ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 06.10.2021 року № 3360-ПП та направлень на перевірку від 08.10.2021року №10852 та №10853 була проведена фактична перевірка з питань дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Об`єктом перевірки визначено АЗС за адресою: м.Золочів, вул.Вокзальна, 2.

08.10.2021 позивачу було вручено направлення на проведення перевірки та наказ на проведення перевірки № 3360-ПП, що засвідчено підписом ОСОБА_1 у направленнях на перевірку.

Згідно свідчень інспекторів позивач був присутній при проведенні перевірки за місцем її проведення, де власне і був ознайомлений з цими документами.

Представники позивача не заперечили, що позивач дійсно був ознайомлений з направленнями на перевірку та наказом про її проведення, проте стверджували, що таке ознайомлення було проведено у приміщенні податкового органу, а при проведенні перевірки позивач присутній не був.

Оцінивши аргументи сторін, суд враховує, що направлення на проведення перевірки видаються безпосередньо інспекторам і пред`являються перед початком проведення перевірки, Пред`явлення направлень перед початком перевірки позивачу підтверджено показами свідків. Натомість позивач не довів своїх аргументів яким чином здійснено вручення таких направлень, яка особа здійснила таке вручення, якщо доводи відповідача в цій частині є неправдивими. Позивач також не виявив бажання засвідчити такі твердження особистими показами. Тому суд у приймає до уваги твердження відповідача, що з направленнями на проведення перевірки і наказом про її проведення позивач був ознайомлений до початку проведення перевірки за місцем її проведення. Суд звертає увагу, що позивач не висловив жодних заперечень щодо проведеної перевірки, у тому числі що стосуються нездійснення ним діяльності за перевіреною адресою.

Після ознайомлення позивача з наказом та направленнями на перевірку позивач не надав перевіряючим жодних пояснень, документів, які стосувалися проведеної перевірки, що було підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № 24586/13-01-07-09 від 08.11.2021 за порушення п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, не надання платником податків посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Проведеною перевіркою встановлено факт реалізації пального (дизпалива) із резервуару ємністю 1 м3 на суму 500 грн. без видачі відповідного розрахункового документу на здійснену покупку та без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. На момент перевірки на залишку в резервуарі, з якого здійснювався відпуск

пального, знаходилось 200 л.дизпалива, яке продавалось по ціні 27,77 грн за 1 л., на загальну суму 5554,0 грн. На вказаний залишок пального (200 л.дизпалива) були відсутні прихідні накладні. Дизельне паливо залишено на матеріально-відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_1 . Крім цього, було виявлено, що резервуар з якого здійснювався налив пального, не обладнаний рівнеміром-лічильником, а паливо-роздавальна колонка, яка виконує функцію витратоміра-лічильника немає позитивних результатів повірки або оцінки відповідності.

Перевіркою встановлено порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230, не реєстрацію в системі електронного адміністрування акцизного складу розпорядником акцизного складу.

Фактичні обставини щодо здійснення відпуску дизельного палива без використання РРО та видання розрахункового документа підтверджено відеодоказами, матеріалами перевірки, безпосередньо інспекторами, які проводили перевірку та свідком ОСОБА_2 , якому відпущено пальне на суму 500 грн. в кількості 18 літрів з порушенням встановленого законом порядку..

У спірний період позивач як розпорядник акцизного складу на підставі вказаних норм Податкового кодексу України був зобов`язаний зареєструвати акцизний склад за адресою м. Золочів, вул. Вокзальна,2 та обладнати його витратомірами-лічильниками та рівномірами-лічильниками.

Встановлені при перевірці порушення підтверджуються матеріалами справи та зібраними доказами, підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідач спростував доводи та аргументи позивача наведені у позовній заяві.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень та рішення про застосування фінансових санкцій.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 03.02.2023.

Суддя Крутько О.В.