Справа № 500/4262/22
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4262/22

07 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (надалі, відповідач-2), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до вимог ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що викладене у формі листа від 20.09.2022 №1900-0205-9/26841 та у рішенні за № 98 від 07.09.2022 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу період навчання в міському професійно-технічному училищі № 4 м. Чернівці за спеціальністю "штукатур-облицювальник, плиточник» з 01.09.1977 року по 22.07.1979 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснювати виплату пенсії відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.08.2022.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає оскаржуване рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправним, оскільки, згідно поданих ним документів, повністю підтверджується факт його навчання в міському ПТУ №4 в м.Чернівці. Просить врахувати, що позивач досяг пенсійного віку 60 років, його загальний трудовий стаж становить 30 років, що відповідає вимогам частини першої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відтак, враховуючи вимоги чинного пенсійного законодавства, він має право на призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 30.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою суду відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.12.2022 постановлено витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області інформацію, яким територіальним органом Пенсійного фонду України приймалося рішення №98 від 07.09.2022; вищезазначену інформацію надати суду до 30.12.2022.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, до якого представником відповідача долучено копію Рішення №98 від 07.09.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . З вказаного Рішення вбачається, що таке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Представник відповідача вказав, що при обчисленні страхового стажу не враховано період навчання згідно атестату від 20.07.1979 б/н з 01.09.1977 по 22.07.1979, оскільки виправлена дата початку навчання та відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Вважає, що будь-яких порушень прав позивача на пенсійне забезпечення, зокрема щодо порядку проведення перерахунку пенсії та її виплати, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вчиняло.

Ухвалою суду від 16.01.2023 постановлено залучити до участі у справі №500/4262/22 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області; продовжити процесуальний строк розгляду адміністративної справи №500/4262/22 на один місяць; надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області копію позовної заяви з додатками, встановивши строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Вказану ухвала суду направлена відповідачу на електронну адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, та отримана відповідачем - 2 17.01.2022, однак у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Частиною п`ятою ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Крім цього, у позовній заяві позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Судом встановлено, що 01.09.2022 позивач звернувся із заявою до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №98 від 07.09.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. У даному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж, визначений частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років; страховий стаж позивача становить 29 років. За доданими документами до страхового стажу позивачу не зараховано: період навчання за атестатом від 20.07.1979 б/н з 01.09.1977 по 22.07.1979, оскільки виправлена дата початку навчання та відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Для зарахування до страхового стажу періодів навчання з 01.09.1977 по 22.07.1979, необхідно надати уточнюючу довідку про період та форму навчання, видану навчальним закладом в якому заявник навчався.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом №1900-0205-9/26841 від 20.09.2022 Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України №2

Крім цього, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №3750-3948/Н-02/8-1900/22 від 11.11.2022, у відповідь на звернення позивача, яке надійшло від Урядової гарячої лінії щодо пенсійного забезпечення, позивачу для зарахування до страхового стажу періоду навчання рекомендовано надати уточнюючу довідку про період і форму навчання, видану навчальним закладом, в якому позивач навчався, або правонаступником.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів (записів трудової книжки) та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до пункту "е" статті 3 цього Закону право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку № 637).

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавством передбачено перелік документів, якими можливо підтвердити час проходження навчання, при цьому, обов`язок подання документів про освіту, уточнюючих довідок про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки вимагається лише за умови відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , позивач навчався у ГПТУ №4 в період з 01.09.1977 по 25.07.1979. Вказаний запис внесений на підставі Атестату від 22.07.1979.

У відповідності до відомостей атестату, виданого 22.07.1979, позивач в період з 01.07.1977 по 25.07.1979 навчався в міському професійно-технічному училищі № 4 м.Чернівці "штукатур-облицювальник, плиточник».

Поряд з цим, доводи відповідача зводяться до того, що період навчання позивача за атестатом від 20.07.1979 б/н з 01.09.1977 по 22.07.1979 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки виправлена дата початку навчання та відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, стосовно чого суд зазначає наступне.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Крім цього, суд враховує те, що вказаний атестат підписаний директором училища та заступником директора училища по навчально-виробничій роботі.

Доказів недійсності вказаного атестату судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

У відповідності до довідки Мельнице -Подільської селищної ради №1105 від 11.10.2022, ОСОБА_1 згідно погосподарської книги №-6 1977-1979 рр. Устянської сільської ради був виписаний на навчання 01.09.1977.

Як слідує з листа Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернівецький професійного будівельного ліцею», відповідно до записів в Поіменній книзі №10 (початок 28.08.1977, закінчення 30.08.1978) та №11 (початок (30.08.1978, закінчення 03.01.1981), а також у книзі наказів (початок 09.1975, закінчення 07.1984) записів про навчання позивача не виявлено. Також повідомлено про те, що відповідно до чинного законодавства, про організацію роботи державних архівів, особові справи учнів зберігаються впродовж трьох років по завершенню навчання, журнали теоретичного навчання 10 років, тому інформацію про навчання позивача, опираючись на даний вид документів на сьогодні навчальний заклад надати не може у зв`язку з закінченням термінів зберігання даного виду документів.

Поряд з цим, вирішуючи даний спір по суті, суд не приймає до уваги додані до позовної заяви пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також докази, що стосуються вказаних осіб, оскільки у даних поясненнях старостою Горошівського старостинського округу засвідчено лише справжність підпису даних осіб, перевірено їх дієздатність, однак при цьому дані особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.

Відтак, на думку суду, письмові пояснення та докази стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не є допустимими доказами у розумінні частини першої ст. 74 КАС України.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу, у тому числі й в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявністю двох підстав: 1) у випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) особа зарахована на роботу за набутою професією.

Крім цього, згідно архівної довідки Державного архіву Чернівецької області від 27.10.2022 року за № 1/1965, в документах архівного фонду Дочірнього підприємства Будівельне управління «Промбуд-1» за 1979-1980 роки є відомості про те, що позивач після закінчення ПТУ № 4 був прийнятий штукатуром 3 розряду Будівельного управління «Промбуд-1» тресту «Чернівцібуд» з 23.07.1979 року ( наказ № 57-к від 24.07.1979 року) та звільнений з цієї посади 14.10.1980 року (наказ № 89-к від 13.10.1980 року).

Відтак, суд вважає, що перерва між днем закінчення навчання позивача та днем зарахування на роботу не перевищує трьох місяців .

Поряд з цим, у відповідності до відомостей з військового квитка позивача серії НОМЕР_2 , зазначено освіту позивача - 11 кл., Чернівецьке ГПТУ №4 в 1979 році за спеціальністю штукатур.

Таким чином, на підставі зазначеного та з урахуванням положень чинного законодавства України, на думку суду, час навчання у навчальному закладі підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Разом з тим, суд враховує те, що органи Пенсійного фонду України на виконання постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 за № 339/35961, застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій. Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Так, відповідно пункту 4.2 розділу IV вказаної вище Постанови №25-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За змістом частини другої ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з врахуванням частини другої ст. 2 КАС України, вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за № 98 від 07.09.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню, а не лист від 20.09.2022 №1900-0205-9/26841, яким повідомлено про вказане рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що частиною четвертою ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до страхового стажу позивача період його навчання в міському професійно-технічному училищі № 4 м. Чернівці за спеціальністю "штукатур-облицювальник, плиточник» з 01.09.1977 року по 22.07.1979 року та повторно розглянути заяву позивача від 01.09.2022 про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення.

За наведених вище обставин у сукупності суд дійшов висновку що даний позов підлягає до часткового задоволення.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень в порядку частини третьої ст.139 КАС України на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за № 98 від 07.09.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до страхового стажу позивача період його навчання в міському професійно-технічному училищі № 4 м. Чернівці за спеціальністю "штукатур-облицювальник, плиточник» з 01.09.1977 року по 22.07.1979 року та повторно розглянути заяву позивача від 01.09.2022 про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: с.Горошова, Чортківський район, Тернопільська область,48756 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 );

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул.Саєнка Андрія, будинок 10, місто Фастів(з), Київська обл., 08500, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.