Справа № 120/8495/22
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 січня 2023 р. Справа № 120/8495/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ходи Д.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Куцого Р.А.,

представника відповідача: Башлея І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування пункту наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №109 від 03.10.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Зокрема, представник позивача вказав, що за даними службового розслідування 03.09.2022 о 23:00 було виявлено факт порушення службової дисципліни старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 та слідчим СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразились у відсутності на маршруті патрулювання та залишення спільного пішого патруля який здійснював службу по забезпеченню публічної безпеки та порядку на маршруті патрулювання, а також перебування поза межами маршруту патрулювання без засобів індивідуального захисту та без автоматичної зброї.

Позивач вважає, що зазначені обставини є необґрунтованими та недоведеними жодними доказами, застосування до нього дисциплінарного стягнення є неправомірним, його права порушені, а тому бажає реалізувати своє право на їх захист, шляхом звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 31.10.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову.

Ухвалою від 05.01.2023 вирішено подальший розгляд справи № 120/8495/22 проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до судового розгляду на 17.01.2023.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях від 16.11.2022 за вх №55429, просили адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Додатково наголосили на тому, що висновки службового розслідування в частині, що стосується позивача не відображають дійсних обставин справи, адже ОСОБА_1 не перебував позамежами маршруту, а лише відійшов до будівлі АЗС «ОККО», яка є кінцевим пунктом маршруту патрулювання, задля справляння природних потреб. Також, стороною позивача було наголошено на тому, що на час проведення перевірки, вся амуніція, бронежилет (який належав особисто позивачу), а також засоби захисту, вогнепальна зброя знаходились при ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву. Зокрема вказав, що 03.09.2022 під час перевірки несення служби пішими нарядами о 23.00 год. було перевірено піший патруль «Картель-108» за маршрутом автовокзал «Західний» по вул. Хмельницьке шосе до АЗС «ОККО», до складу якого входили старший дільничний офіцер поліції відділення поліції №1 ВРУП капітан поліції ОСОБА_4 та слідчий СВ відділення поліції №1 ВРУП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 .

Під час перевірки території АЗС «ОККО» було виявлено, що старший ДОП відділення поліції №1 ВРУП капітан поліції ОСОБА_4 перебував в автомобілі марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 , в цей час засоби індивідуального захисту (бронежилета) в кількості двох одиниць та автоматична зброя ОСОБА_6 знаходилась у багажному відділенні вказаного автомобіля у відкритому доступі (автомобіль був не замкнений).

В свою чергу, слідчий СВ відділення поліції №1 ВРУП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , після дзвінка ОСОБА_6 прийшов збоку АЗС приблизно через 5-7 хвилин, при цьому засобів індивідуального захисту (бронежилета) на останньому не було.

В подальшому, під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що в діях капітана поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 наявне порушення службової дисципліни, що підтверджується матеріалами службового розслідування.

Приймаючи спірне у даній справі рішення в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді зауваження, ГУНП Вінницькій області виходило з того, що працівник поліції під час виконання службових обов`язків повинен суворо та неухильно дотримуватися Законів України, інших нормативно-правових норм, які визначають діяльність працівника поліції. Оскільки під час службового розслідування було встановлено, що позивач таких вимог не дотримався, представник відповідача вважає, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є правомірним, а Наказ ГУНП у Вінницькій області від 03.10.2022 за №109 таким, що не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з серпня 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з листопада 2015 в органах Національної поліції України, з січня 2021 року обіймає посаду слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у званні старший лейтенант поліції.

03.09.2022 позивач спільно з старшим дільничним офіцером поліції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 перебували на маршруті патрулювання «Картель-108» територія обслуговування якого є ділянка місцевості від Західного автовокзалу до АЗС «ОККО» (вул. Хмельницьке шосе, 107).

Під час перевірки території АЗС «ОККО» заступником начальника відділу превенції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області М. Дзюбенко було виявлено, що старший ДОП відділення поліції №1 ВРУП капітан поліції ОСОБА_4 перебував в автомобілі марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 , в цей час засоби індивідуального захисту (бронежилета) в кількості двох одиниць та автоматична зброя ОСОБА_6 знаходилась у багажному відділенні вказаного автомобіля у відкритому доступі (автомобіль був не замкнений).

В свою чергу, слідчий СВ відділення поліції №1 ВРУП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , після дзвінка ОСОБА_6 прийшов збоку АЗС приблизно через 5-7 хвилин, при цьому засобів індивідуального захисту (бронежилета) на останньому не було.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою відповідача було складено рапорт від 04.09.2022 на ім`я начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області з проханням надати дозвіл на проведення службового розслідування.

Зазначена в рапорті від 04.09.2022 інформація слугувала підставою для винесення наказу №660 від 20.09.2022 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

На підставі вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018 (далі - Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України), дисциплінарною комісією проведено службове розслідування, результати якого відображені у Висновку службового розслідування від 03.10.2022 за інформацією зазначеною у рапорті заступника начальника відділу превенції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Марії Дзюбенко.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія Головного управління Національної поліції у Вінницькій області дійшла висновку про допущення слідчим слідчого відділення За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія Головного управління Національної поліції у Вінницькій області дійшла висновку про допущення слідчим слідчого відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 порушення службової дисципліни, вимог частини 1, пункту 4 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», керуючись ст. 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у відсутності на маршруті патрулювання та залишення спільного пішого патруля який здійснював службу по забезпеченню публічної безпеки та порядку на маршруті патрулювання, а також перебування поза межами маршруту патрулювання без засобів індивідуального захисту, та наявність підстав для застосувати до позивача, дисциплінарного стягнення у виді зауваження. поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 порушення службової дисципліни, вимог частини 1, пункту 4 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», керуючись ст. 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у відсутності на маршруті патрулювання та залишення спільного пішого патруля який здійснював службу по забезпеченню публічної безпеки та порядку на маршруті патрулювання, а також перебування поза межами маршруту патрулювання без засобів індивідуального захисту, та наявність підстав для застосувати до позивача, дисциплінарного стягнення у виді зауваження.

В подальшому, за результатами проведеного службового розслідування начальником ГУНП у Вінницькій області видано наказ від 03.10.2022 за №109, пунктом 2 якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ винесений ГУПН у Вінницькій області протиправно, без врахування фактичних обставин справи, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно пунктів першого, третього частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, про невиконання позивачем вимог якого також зазначено в оскаржуваному наказі, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно частини другої статі 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частинами третьою та четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, згідно пункту 1 розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно пункту 7 розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 14 розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 передбачено, зокрема, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Відповідно до пункту 17 розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.

В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.

Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Правила оформлення матеріалів службового розслідування викладені у розділі VI Порядку №893.

Так, пунктом другим розділу VI Порядку №893 передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У пункті 4 розділу VI Порядку №893 зазначено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Згідно приписів частини першої третьої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений і статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Згідно частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною сьомою названої вище статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини одинадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Згідно частини першої статті 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач спільно з ДОП відділення поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Дмитром Здориком перебували на маршруті патрулювання «Картель 108» територією обслуговування якого є ділянка місцевості від Західного автовокзалу до АЗС «ОККО» (вул. Хмельницьке шосе 107, м. Вінниця). Під час проведеної перевірки несення служби пішим нарядом за вищевказаним маршрутом 03.09.2022 було виявлено, що капітан поліції ОСОБА_4 перебував у власному автомобілі марки «Nissan Qashqai» д.н.з НОМЕР_1 , в цей час засоби індивідуального захисту (бронежилети) в кількості двох одиниць та автоматична зброя вказаного поліцейського знаходилась у багажному відділенні автомобіля.

Також, у висновку зазначено, що під час перевірки старший лейтенант ОСОБА_5 вийшов зі сторони АЗС «ОККО» через 5-7 хвилин, при цьому засобу індивідуального захисту (бронежилета) на останньому не було.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в матеріалах службового розслідування не міститься будь-яких даних та документів, які б підтвердили допущення слідчим СВ відділення поліції №1 ВРУП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 порушення службової дисципліни.

Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 03.09.2022 у вечірній час, перебуваючи на маршруті патрулювання «Картель 108» територією обслуговування якого є ділянка місцевості від Західного автовокзалу до АЗС «ОККО» (вул. Хмельницьке шосе 107, м. Вінниця) він відійшов до приміщення АЗС «ОККО» з метою справляння природних потреб. Повідомив, що перебував в особистому спецзасобі (бронежилеті) та мав при собі вогнепальну зброю (пістолет та АК). Вказані пояснення позивача узгоджуються із письмовими поясненнями, які надав капітан поліції ОСОБА_4 , який також перебував на патрулюванні за вищевказаним маршрутом.

Таким чином, відображені у Висновку службового розслідування від 03.10.2022 твердження сторони відповідача в частині допущення ОСОБА_1 порушення службової дисципліни суперечать наявним в матеріалах справи письмовим поясненням позивача та особи, яка перебувала з ним в пішому патрулі.

Слід відмітити, що пояснення поліцейського, відносно якого проводиться службове розслідування, є однією з важливих форм гарантій, передбачених статтею 18 Дисциплінарного статуту та наданих поліцейському для захисту своїх законних прав та інтересів, що направлені проти безпідставного застосування стягнення та мають значення, за наявності встановлення факту порушення, при вирішенні питання обрання одного з видів стягнень, наведених у частині третій статті 13 Дисциплінарного статуту.

При цьому, під час судового розгляду даної адміністративної справи стороною відповідача суду не надано жодного доказу в спростування наданих позивачем письмових пояснень та в підтвердження наведених у Висновку службового розслідування від 03.10.2022 тверджень (як то відеофіксації допущеного позивачем порушення службової дисципліни або свідчення третіх осіб щодо відображених в матеріалах службового розслідування обставин), не повідомлено суду про існування таких доказів та про причини, за наявності яких такі докази не можуть бути надані в судове засідання.

Слід також відмітити, що перебування позивача в приміщенні АЗС «ОККО», яке є кінцевою точкою на маршруті патрулювання, з метою справляння природних потреб, не може вважатись безумовним доказом допущення відповідним поліцейським порушення службової дисципліни.

Отже, підсумовуючи вище встановлені фактичні обставини, суд дійшов до переконання, що висновок службового розслідування не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем виконання своїх службових обов`язків та службової дисципліни.

В контексті встановлених обставин варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак у ході судового розгляду цієї справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено факту вчинення позивачем порушення службової дисципліни (не надано доказів в підтвердження наведених у Висновку службового розслідування від 03.09.2022 обставин в частині, що стосується саме позивача) та, відповідно доцільності застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

При цьому, як свідчать матеріали справи, на час вирішення питання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, останній не мав діючих дисциплінарних стягнень, раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувався, позитивно характеризувався керівництвом, про що свідчить зміст наявної у справі характеристики.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що всупереч приписам частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування відносно позивача було проведено неповно та не об`єктивно, без з`ясування всіх обставин можливого вчинення позивачем дисциплінарного проступку, без встановлення дійсних причин і умов його вчинення; відповідачем не враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, відсутність негативних наслідків, особу порушника, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Зазначене у своїй сукупності дає підстави суду для висновку про протиправність п. 2 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від №109 від 03.10.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження та його скасування в зазначеній частині.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. суд враховує приписи статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та (далі - замовник) та адвокатом Куцим Р.А. (далі виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги від 12.10.2022, відповідно до п.1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу з приводу захисту інтересів останнього або представництво, зокрема, судах з приводу захисту прав та інтересів по вирішенню спору про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від №109 від 03.10.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області».

Згідно п. 4.1 вказаного Договору розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги за даним Договором становить 6500,00 грн.

На підтвердження понесених витрат представником позивача також надано:

- Акт пронадані послуги на професійну правничу допомогу адвоката по справі №120/8495/22 від 24.11.2022;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №12 від 24.11.2022 на суму 6500,00 грн.

Надані представником позивача документи засвідчують факт оплати послуг правничої допомоги за договором від 12.10.2022 на суму 6500,00 грн.

Відтак, дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

З огляду на викладене, враховуючи обсяг позовної заяви, кількість доказів та фактичних даних, які підлягали дослідженню адвокатом, а також те, що дана справа належить до справ незначної складності, суд дійшов висновку, що розмір правничої допомоги є співмірним зі складністю справи.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №109 від 03.10.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області", яким застосовано до слідчого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області витрати на правову допомогу у розмірі 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 07.02.2023

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна