Справа № 560/2090/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2090/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

06 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу(недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф1772-17 від 16.12.2021.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1772-17 від 16.12.2021 в частині основного боргу в сумі 26679,91 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо скасування вимоги про сплату боргу за сплату пені в сумі 5180,48 грн - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.12.2021 №Ф-1772-17 на суму 31860,39 грн, крім боргу зі сплати нарахованої у 2021 році пені в сумі 5180,48 грн, відповідач включив також суму податкового боргу, щодо частини якого вже надіслані вимоги про сплату боргу за №Ф-1772-17. Тому, вимога про сплату недоїмки №Ф-1772-17 від 16.12.2021 підлягає скасуванню в частині боргу розмірі 26679,91 грн.

Водночас, зазначена вимога про сплату боргу за сплати пені в сумі 5180,48 грн, нарахованої рішенням №11480/22-01-24-08, є правомірною.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідачем нараховані суми єдиного внеску та суми єдиного внеску згідно рішення №11480/22-01-24-08 від 05.10.2021 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в установлений строк не сплачено, та саме рішення не оскаржено.

За обліковими даними інтегрованої картки платника податків, станом на 30.11.2021, сума заборгованості позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 31860,39 грн.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.12.2021 №Ф-1772-17 на суму 31860,39 грн, крім боргу зі сплати нарахованої у 2021 пені в сумі 5180,48 грн відповідач включив також суму податкового боргу, щодо частини якого вже надіслані вимоги про сплату боргу за №Ф-1772-17.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в ДПІ у м. Хмельницькому як фізична особа-підприємець з 15.06.2015 по 09.12.2019 . Основний вид діяльності 69.10 діяльність у сфері права. На спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку 2 групи за ставкою 20 % - з 01.07.2015 по 30.03.2016; з 01.04.2016 по 09.12.2019 - на загальній системі оподаткування.

У 2019 році ГУ ДПС в Хмельницькій області надіслало позивачу такі вимоги про сплату боргу (недоїмки): від 13.05.2019 №Ф-1772-17 на суму 23374,89 грн., від 12.08.2019 №Ф-1772-17 на суму 26129,07 грн., від 11.11.2019 №Ф-1772-17 на суму 28883,25 грн..

01.08.2019 старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59693701 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1772-17У від 13.05.2019.

23.10.2019 старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60387401 з виконання вимоги №Ф-1772-17У від 12.08.2019.

05.10.2021 ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняло рішення №11480/22-01-24-08 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 5180,48 грн. (у т.ч. штрафні санкції на суму 550,84 грн., пеня в сумі 5180,48 грн., яка нарахована за період з 10.02.2018 по 14.05.2019). Вказане рішення, надіслане позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, повернулось до контролюючого органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За обліковими даними інтегрованої картки платника податків, станом на 30.11.2021, загальна заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 31860,39 грн.

16.12.2021 ГУ ДПС у Хмельницькій області сформувало вимогу №Ф-1772-17 про сплату недоїмки у сумі 31860,39 грн, яка вручена позивачу 14.01.2022.

Вважаючи зазначену вимогу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частин 2 - 4, 8, 12 статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно із абзацами 1, 3 - 5 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзаців 1 - 3, 11 пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі -Інструкція № 449) органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 грн.

Згідно із абз. 1 п. 4 розділу VIІнструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Пунктом 7 Інструкції № 449 визначено, що якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, податковий орган подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

Враховуючи вищенаведені норми права, в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду платнику єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування направляється вимога про сплату недоїмки та виключно на суму зростання боргу (недоїмки).

Згідно з інтегрованою карткою платника податків загальна заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за станом на 16.12.2021 складає 31860,39 грн, в тому числі, основний борг в сумі 26679,91 грн, який виник у зв`язку з несплатою єдиного внеску протягом 2016 2021 років, та пеня в сумі 5180,48 грн.

На вказану заборгованість відповідачем сформована спірна вимога про сплату боргу.

При цьому, протягом 2019 року позивачу надсилались вимоги про сплату боргу №Ф-1772-17 від 13.05.2019 на суму 23374,89 грн., №Ф-1772-17 від 12.08.2019 на суму 26129,07 грн. та №Ф-1772-17 від 11.11.2019 на суму 28883,25 грн.

В оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 1612.2021 вказано, що всього нараховано 31860,39 грн, з них: 26129,07 грн недоїмка, 550,84 грн штраф, 5180,48 грн пеня.

Отже, до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.12.2021 №Ф-1772-17 на суму 31860,39 грн, крім боргу зі сплати нарахованої у 2021 році пені в сумі 5180,48 грн, відповідач включив також суму податкового боргу, щодо частини якого вже надіслані вимоги про сплату боргу за №Ф-1772-17.

Включення до вимоги про сплату боргу №Ф-1772-17 від 16.12.2021 суми основного боргу в розмірі 26679,91 грн, попередньо включеної до вимог про сплату боргу від 13.05.2019 №Ф-1772-17 на суму 23374,89 грн., від 12.08.2019 №Ф-1772-17 на суму 26129,07 грн., від 11.11.2019 №Ф-1772-17 на суму 28883,25 грн., суперечить пункту 7 Інструкції № 449.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату недоїмки №Ф-1772-17 від 16.12.2021 підлягає скасуванню в частині боргу розмірі 26679,91 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, а саме в частині оскарження вимоги про сплату боргу за сплату пені в сумі 5180,48 грн, нарахованої рішенням №11480/22-01-24-08.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.