Справа № 460/1471/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2023 року м. Рівне №460/1471/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії ОСОБА_1 періодів роботи та заробітку у: ООО «Содружество-Райдужний-2» (ханти - мансійського автономного округу (тюменської області, російської федерації) з 25.01.2000 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010; ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 по 20.08.2012, з 21.08.2012 по 16.01.2013, 17.01.2013 по 21.10.2013, з 09.12.2013 по 11.09.2014, з 06.10.2014 по 21.05.2015, з 22.05.2015 по 19.05.2016;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.07.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням: стажу та періодів роботи в ООО «Содружество-Райдужний-2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 25.01.2000 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, з 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010 та в ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 по 20.08.2012, з 21.08.2012 по 16.01.2013, 17.01.2013 по 21.10.2013, з 09.12.2013 по 11.09.2014, з 06.10.2014 по 21.05.2015, з 22.05.2015 по 19.05.2016; заробітної плати, визначеної у архівній довідці архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти- мансійського автономного округу- югра, тюменської області, російської федерації) №353-Ф/03 від 02.08.2021 про суму заробітної плати ОСОБА_1 за період з 2000 року по 2008 рік в ООО «Содружество- Райдужний -2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) та в довідці ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №70 від 29.06.2021 про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2016 рік в ООО «Недра».

Заяви по суті справи.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що йому призначена пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, відповідач не зарахував при цьому стаж роботи позивача у російській федерації та не врахував його заробіток протягом періоду роботи в даній країні. Позивач вважає дії відповідача протиправними. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що немає підстав для зарахування стажу роботи в російській федерації, оскільки відповідно до наданих позивачем довідок про заробітну плату внески до Пенсійного фонду при виплаті заробітної плати не проводилися. Тому, несплата страхових внесків виключає можливість зарахування до страхового стажу позивача вказаний період. Крім того, відповідач вказує, що період роботи з 25.01.2000 по 31.12.2003 зарахований до страхового стажу. Крім того, до заробітної плати за періоди роботи на Крайній Півночі до 01.01.1992 для призначення пенсій відповідна надбавка та районні коефіцієнти враховуються, а за час після цієї дати ні. Згідно з листом архівного відділу адміністрації міста Радужний Ханти-Мансійського автономного округу від 02.08.2021 №353-Ф/05-03 архів ненаділений повноваженнями проводити будь-які підрахунки та виключення даних, а орган Пенсійного фонду України не має повноваження самостійно змінювати суми, зазначені в довідці про заробітну плату. Тому, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28 квітня 2021 року отримує пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач з листів Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 15.12.2021, від 15.04.2022, від 19.12.2022 дізнався про визначення його страхового стажу станом на 31.12.2020 22 роки 4 місяці 11 днів та неврахування до страхового стажу періодів роботи у російській федерації.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, тому звернувся з адміністративним позовом до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV регламентовано, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Суд зазначає, що згідно з вимогами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 він працював:

ООО «Содружество-Райдужний -2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 25.01.2000 року по 31.12.2005 року, з 16.04.2006 по 31.12.2008року, 16.02.2009 року по 31.12.2009 року, з 09.03.2010 року по 09.07.2010 року;

ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 року по 20.08.2012 року, з 21.08.2012 року по 16.01.2013 року, 17.01.2013 року по 21.10.2013 року, з 09.12.2013 року по 11.09.2014 року, з 06.10.2014 року по 21.05.2015року, з 22.05.2015 року по 19.05.2016 року.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» 29 червня 2004 року №1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

За приписами чинного пенсійного законодавства до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.

13 березня 1992 року в місті москві підписано Азербайджаном, Російською Федерацією, Білоруссю, Таджикистаном, Вірменією, Туркменістаном, Казахстаном, Узбекистаном, Киргизстаном, Україною та Молдовою Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка базується на територіальному принципі.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 зазначеної Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Крім того, відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року (далі - Угода), а саме статті 6 Угоди, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Вказана вище правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі №686/4998/15, а також в постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі №21-457а14.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію повинен був бути врахований трудовий стаж, набутий ним на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території російської федерації.

За наведених обставин, суд критично оцінює твердження відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи за межами України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 вказаного Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із положеннями пунктом 22 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення (до укладення відповідних двосторонніх угод).

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності або відповідних відомостей у ній уточнюючі довідки або рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Отож, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Таким чином, суд відмічає, що трудова книжка, оформлена на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_1 містить записи про його роботу в російській федерації на ООО «Недра» та ООО «Содружество- Райдужний -2».

Крім того, спірні періоди роботи позивача підтверджують:

лист відділення Пенсійного фонду російської федерації (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №175891/21 від 01.07.2021 року про витребування документів про роботу та заробітну плату ОСОБА_1 та направлення їх на адресу УПФ в Сарненському районі;

лист архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №353-Ф/05-03 від 02.08.2021 року про направлення архівних довідок про трудовий стаж позивача, про підтвердження місця знаходження підприємств у яких працював позивач, про заробітну плату позивача, копії наказів про прийом, перевід, звільнення, архівні копії особових карток;

архівна довідка архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №353-Ф/01 від 02.08.2021 року про трудовий стаж позивача за даними архівного відділу на території російської федерації;

архівна довідка архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти - мансійського автономного округу тюменської області, російської федерації) №353-Ф/02 від 02.08.2021 року про підтвердження місцезнаходження ООО «Содружество- Райдужний -2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації), яка належить до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі;

архівна довідка архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №353-Ф/03 від 02.08.2021 року про суму заробітної плати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 2000 року по 2008 рік. У якій зазначено, що ООО «Содружество- Райдужний -2» знаходилось на території ханти - мансійського автономного округу (тюменська область, російська федерація), яка належить до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі на території якої виплачувався районний коефіцієнт- 70% та північна надбавка до 50%;

копії наказів про прийом, перевід, звільнення та архівні копії особових карток ОСОБА_1 ;

лист відділення Пенсійного фонду російської федерації (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) № 720/02-16 від 19.01.2022 року про витребування документів про роботу та заробітну плату ОСОБА_1 від ООО «Недра» та направлення їх на адресу УПФ в Сарненському районі;

довідка ООО «Недра» (ханти- мансійського автономного округу-югра, тюменської області, російської федерації) №70 від 29.06.2021 року про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2016 рік;

довідка ООО «Недра» (ханти- мансійського автономного округу-югра, тюменської області, російської федерації) №61 від 30.06.2021 року про особливий характер роботи та умови праці, необхідної для призначення пільгової пенсії і підтверджуюча постійну зайнятість на пільговій роботі.

Вказаними документами підтверджуються записи, зазначені у трудовій книжці щодо трудової діяльності позивача у ООО «Содружество- Райдужний -2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 25.01.2000 року по 31.12.2005 року, з 16.04.2006 по 31.12.2008року, 16.02.2009 року по 31.12.2009 року, з 09.03.2010 року по 09.07.2010 року та ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 року по 20.08.2012 року, з 21.08.2012 року по 16.01.2013 року, 17.01.2013 року по 21.10.2013 року, з 09.12.2013 року по 11.09.2014 року, з 06.10.2014 року по 21.05.2015року, з 22.05.2015року по 19.05.2016 року.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача у своїх листах про неможливість урахування довідки ООО «Недра» (ханти- мансійського автономного округу- югра, тюменської області, російської федерації) №70 від 29.06.2021 року про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2016 рік для зарахування названого періоду роботи на вказаному підприємстві до страхового стажу роботи позивача для обчислення пенсії у зв`язку із тим, що у вказаній довідці невірно зазначено рік народження позивача.

Суд при цьому зазначає, що невірне зазначення дати народження позивача у обумовленій довідці ООО «Недра» №70 від 29.06.2021 року є опискою, і неврахування такої довідки відповідачем є виявом надмірного формалізму та непропорційністі між застосованими засобами і поставленою метою.

Стосовно ж зазначеної відповідачам підстави для відмови у зарахуванні позивачу періоду роботи в районах крайньої півночі, а зокрема у ООО «Недра» та ООО «Содружество- Райдужний -2» у зв`язку з не виокремленням у архівній довідці про заробітну плату №353-Ф/03 від 02.08.2021 року та довідці ООО «Недра» (ханти- мансійського автономного округу- югра, тюменської області, російської федерації) №70 від 29.06.2021 року північної надбавки та районного коефіцієнту, то суд зазначає наступне.

Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян у СРСР» було встановлено, що у разі виїзду особи за межі Крайньої півночі чи місцевостей, прирівняних до них, обчислення заробітної плати, з якої призначаються пенсії з 01.01.1992 року проводиться з виключенням районних коефіцієнтів та північної надбавки.

Із змісту довідки ООО «Недра» №70 від 29.06.2021 року слідує, що при відображенні розміру заробітної плати до її розміру не ввійшла північна надбавка та районний коефіцієнт, тому у відповідача відсутні підстави для неврахування зазначеної довідки про розмір заробітної плати позивача для обрахунку розміру належної йому пенсії.

Що стосується довідки архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти- мансійського автономного округу- югра, тюменської області, російської федерації) №353- Ф/03 від 02.08.2021 року про суму заробітної плати, то як слідує із змісту вказаної довідки у ній йдеться про суми нарахованої позивачу заробітної плати у ООО «Содружество- Райдужний -2» за період з 2000 по 2008 роки.

При цьому, вказана довідка №353-Ф/03 від 02.08.2021 не містить жодних відомостей, з приводу того, що до складу вказаних у довідці сум заробітної плати ввійшли суми районного коефіцієнту та північної надбавки. У вказаній довідці лише зазначено, що на територіях крайньої півночі нараховується районний коефіцієнт та північна надбавка. Тому, такі твердження відповідача є лише припущенням.

Як наслідок, відповідачем протиправно не враховано період роботи ОСОБА_1 та заробітну плату на ООО «Содружество- Райдужний -2» з 01.01.2004 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010 до страхового стажу, з якого призначається та обраховується розмір пенсії.

При цьому, відповідачем було зараховано до страхового стажу позивача період роботи на ООО «Содружество- Райдужний -2» з 25.01.2000 по 31.12.2003, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Крім того, суд критично оцінює зазначені відповідачем підстави неможливості зарахування періодів роботи до страхового стажу позивача та заробітної плати у ООО «Содружество- Райдужний -2» та ООО «Недра» з причини ненадання відомостей сплати, вказаними роботодавцями страхових внесків за період роботи позивача до пенсійного фонду російської федерації.

Отримання позивачем на теперішній момент довідки про сплату страхових внесків є неможливим з огляду на те, що 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії російської федерації проти України, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

При цьому, неможливість отримання довідки із незалежних від позивача причин не може слугувати підставою для відмови у зарахування періодів роботи до страхового стажу за наявності інших підтверджуючих доказів.

Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що спірні періоди страхового стажу позивача підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці. Натомість відповідач не зазначив, у чому саме полягає неповнота або невідповідність таких записів.

Крім того. щодо несплати страхових внесків, суд зазначає наступне.

Так, згідно із абзацом 1 частини першої статті 24 Закону №1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058).

За приписами частини 6 статті 20 Закону №1058, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 12 статті 20 Закону №1058).

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, № 2464-VI (далі Закон №2464), страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема частиною першою статті 4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно із частиною другою статті 25 Закону №2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171).

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати права особи на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у виді заробітної плати покладені на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 27 лютого 2019 року у справі № 638/5795/17, від 31 жовтня 2019 року у справі № 683/1814/16-а, від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а та від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а., від 02 серпня 2022 року справа № 560/4616/20.

За наведених обставин, а також ураховуючи те, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості, суд дійшов висновку, що наведеними відомостями в трудовій книжки стверджується факт роботи позивача за межами України, який є достатньою підставою для підтвердження вказаного стажу та зарахування періоду роботи під час перерахунку пенсії.

Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи на ООО «Содружество-Райдужний-2» (ханти - мансійського автономного округу (тюменської області, російської федерації) з 01.01.2004 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010; ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 по 20.08.2012, з 21.08.2012 по 16.01.2013, 17.01.2013 по 21.10.2013, з 09.12.2013 по 11.09.2014, з 06.10.2014 по 21.05.2015, з 22.05.2015 по 19.05.2016.

З метою відновлення порушених прав позивача слід вити за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу вказані періоди та здійснити з 01.07.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вказаних вище спірних періодів роботи та заробітної плати, визначеної у архівній довідці архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти- мансійського автономного округу- югра, тюменської області, російської федерації) №353-Ф/03 від 02.08.2021 про суму заробітної плати ОСОБА_1 за період з 2000 року по 2008 рік в ООО «Содружество- Райдужний -2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) та в довідці ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №70 від 29.06.2021 про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2016 рік в ООО «Недра».

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 536 грн 80 коп, сплачена відповідно до квитанції від 16.01.2023, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у ООО «Содружество-Райдужний-2» (ханти - мансійського автономного округу (тюменської області, російської федерації) з 01.01.2004 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010; ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 по 20.08.2012, з 21.08.2012 по 16.01.2013, 17.01.2013 по 21.10.2013, з 09.12.2013 по 11.09.2014, з 06.10.2014 по 21.05.2015, з 22.05.2015 по 19.05.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у ООО «Содружество-Райдужний-2» (ханти - мансійського автономного округу (тюменської області, російської федерації) з 01.01.2004 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010; ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 по 20.08.2012, з 21.08.2012 по 16.01.2013, 17.01.2013 по 21.10.2013, з 09.12.2013 по 11.09.2014, з 06.10.2014 по 21.05.2015, з 22.05.2015 по 19.05.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2022 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періодів роботи в ООО «Содружество-Райдужний-2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.01.2004 по 31.12.2005, з 16.04.2006 по 31.12.2008, з 16.02.2009 по 31.12.2009, з 09.03.2010 по 09.07.2010 та в ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) з 01.03.2012 по 20.08.2012, з 21.08.2012 по 16.01.2013, 17.01.2013 по 21.10.2013, з 09.12.2013 по 11.09.2014, з 06.10.2014 по 21.05.2015, з 22.05.2015 по 19.05.2016; та заробітної плати, визначеної у архівній довідці архівного відділу адміністрації міста радужний (ханти- мансійського автономного округу- югра, тюменської області, російської федерації) №353-Ф/03 від 02.08.2021 про суму заробітної плати ОСОБА_1 за період з 2000 року по 2008 рік в ООО «Содружество- Райдужний -2» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) та в довідці ООО «Недра» (ханти - мансійського автономного округу, тюменської області, російської федерації) №70 від 29.06.2021 про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2016 рік в ООО «Недра».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Борисенка Олександра, 7, місто Рівне, Рівненська область, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 07 лютого 2023 року

Суддя К.М. Недашківська