Справа № 160/13075/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/13075/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року (суддя Прудник С.В.) у справі №160/13075/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії та не проведення індексації її пенсії в 2022 році;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії за період з 05.06.2021 року по 30.06.2022 року в розмірі 125,9% та провести індексацію її пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії з 01.03.2022 року - 1,14.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року у справі № 160/14035/21 зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 02.07.2021 року, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, з врахуванням висновків суду в даній справі. Після звернення позивачки до відповідача з заявою про виконання рішення суду воно було виконано в повному обсязі. Натомість, при нарахуванні заборгованості по виплаті пенсії, відповідачем не було здійснено нарахування компенсації втрати частини доходів. в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії. Крім цього, її пенсія не була проіндексовано з 01.03.2022 із застосування коефіцієнта збільшення, що передбачено постановою КМУ №118.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року позов задоволено частково, а саме:

визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії за період з 05.06.2021 року по 30.06.2022 року та не проведення ОСОБА_1 індексації пенсії в 2022 році - протиправними;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії за період з 05.06.2021 року по 30.06.2022 року та провести індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії з 01.03.2022 року - 1,14.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з права позивачки на отримання компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії. Такі висновки суд обґрунтував тим, що несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірною відмовою відповідача в призначенні позивачці пенсії, що призвело до несвоєчасної виплати позивачці пенсії.

Також, судом зроблено висновок про наявність підстав для індексації пенсії позивачки з 01.03.2022 на підставі постанови КМУ №118, чого відповідачем у спірному випадку зроблено не було.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Позиція відповідача щодо нарахування позивачці компенсації втрати доходів, у зв`язку з несвоєчасною сплатою пенсії, полягає в тому, що нарахована та сплачена позивачці на виконання рішення суду сума пенсії, носить одноразовий характер, а отже вона не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Позиція відповідача щодо індексації пенсії з 01.03.2022 на підставі постанови КМУ №118, полягає у тому, що оскільки середня заробітна плата, яка застосовується для обчислення пенсії позивачці (9118,81грн.) вища за заробітну плату, яка застосовується для обчислення пенсії з 01.03.2022 (6186,32грн), то такий перерахунок, із застосуванням коефіцієнту підвищення 1,14, не здійснювався.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.07.2021 року ОСОБА_1 в межах трьохмісячного строку з дня досягнення пенсійного віку (45 років, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за призначенням їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв`язку з набуттям необхідного пенсійного віку, пільгового та загального стажу, надавши необхідні підтверджуючі документи, зокрема трудову книжку та пільгові довідки.

Проте, листом від 15.07.2021 року № 2600-0213-8/115055 відповідач повідомив про відмову в призначенні пенсії позивачці з посиланням на відсутність необхідного віку, з яким пов`язано виникнення права на призначення пенсії.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії позивачу відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправною, позивачка звернулась до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року у справі №160/14035/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи на посадах, які відносяться до Списку №1 в подвійному розмірі з 01.10.2017 року по 01.05.2019 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 02.07.2021 року, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, з врахуванням висновків суду в даній справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у справі №160/14035/21, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити рішення суду першої інстанції шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі, зобов`язавши відповідача призначити пенсію.

За наслідками розгляду означеної апеляційної скарги, постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі 160/14035/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року по справі №160/14035/21 залишено без змін.

Після звернення позивачки до відповідача з заявою про виконання рішення суду, воно було виконано в повному обсязі. За наслідками повторного розгляду відповідачем прийнято розпорядження від 27.05.2022 про призначення позивачу пенсії.

Так, позивачці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.06.2021 року призначено пенсію за віком (Список №1) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 13143,15 грн.

08.08.2022 року представник позивача адвокат Мастюгін Є.Д. звернуся до ГУ ПФУ в м. Києві із адвокатським запитом, в якому просив повідомити наступне:

- повідомити на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 день та розмір виплати заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) починаючи з 05.06.2021 та надати відповідний розрахунок заборгованості, що виникла за наслідком виконання рішення суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 160/14035/21;

- повідомити чи нараховано і виплачено на заборгованість перед ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що виникла за наслідком виконання рішення суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 160/14035/21 компенсація в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії;

- повідомити на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 чи застосовано коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 при обчисленні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Листом від 15.08.2022 року №2600-0202-8/99933 на адвокатський запит б/н від 08.08.2022 року ГУ ПФУ в м. Києві повідомило наступне.

«…Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні (Святошинський район) та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням, на виконання рішення суду, з 05.06.2021 року призначено пенсію за віком (Список №1) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 13143,15 грн. Кошти в сумі 169108,53 грн. за період з 05.06.2021 року по 30.06.2022 року разом з поточною пенсією перераховані в липні 2022 на відкритий гр. ОСОБА_1 рахунок в АТ «ПУМБ» згідно встановленої дати виплати 21 числа (розрахунок доплати додається). Пенсію обчислено з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.2001 по 30.06.2022 з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 і таким чином заробіток для пенсій обчислених зокрема згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складає 6186,32 грн. Оскільки середня заробітна плата, яка застосовується для обчислення пенсії гр. ОСОБА_1 (9118.81 грн.) вища за заробітну плату, яка застосовується для обчислення пенсій з 01.03.2022 (6186.32 грн.), то такий перерахунок із застосуванням коефіцієнту 1,14 їй не проводився. Оскільки покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Третього апеляційного суду виконані управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на Головне управління, та вищезазначеними рішеннями не зобов`язано нарахування компенсації втрати частини доходів, тому для нараховування компенсації в цьому випадку відсутні підстави…».

Вважаючи дії відповідача щодо не нарахування компенсації втрати частини доходів та не здійснення індексації пенсії на підставі постанови КМУ №118, протиправними, позивачка звернулася з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо права позивачки на отримання компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Умовою для виплати громадянину компенсації, як правильно зазначив суд першої інстанції, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив те, що аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 у справі № 465/322/17.

Крім того, у постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив:

« Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.»

У спірному випадку встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року у справі №160/14035/21 ГУ ПФУ в м. Києві з 05.06.2021 року призначено пенсію за віком (Список №1) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 13143,15 грн.

Кошти в сумі 169108,53 грн. за період з 05.06.2021 року по 30.06.2022 року разом з поточною пенсією перераховані в липні 2022 на відкритий гр. ОСОБА_1 рахунок в АТ «ПУМБ» згідно встановленої дати виплати 21 числа.

Суд першої інстанції, ураховуючи вищенаведені положення Закону та правові позиції Верховного Суду, правильно виходив з того, що оскільки несвоєчасне нарахування та виплата сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірною відмовою в призначенні позивачці пенсії Пенсійним органом, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивачка має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 05.06.2021 року по 30.06.2022 року.

Щодо права позивачки на перерахунок пенсії у відповідності до постанови КМУ №118.

Згідно з положеннями частини 2 статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" встановлено, що у 2022 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.

Встановивши те, що у 2022 році позивачці не було перераховано пенсію, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, в цій частині заявлених вимог.

Заперечуючи такі висновки суду першої інстанції, відповідач посилається на те, що індексації пенсії з 01.03.2022 на підставі постанови КМУ №118 позивачці не здійснювалась, оскільки середня заробітна плата, яка застосовується для обчислення пенсії позивачці (9118,81грн.) вища за заробітну плату, яка застосовується для обчислення пенсії з 01.03.2022 (6186,32грн).

З такими аргументами відповідача суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на те, що таких обмежень постанова КМУ №118 не місить.

У свою чергу, п.3 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 (із змінами та доповненнями), передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Оскільки звернення позивачки про призначення пенсії надійшло до 31.12.2021 і призначена пенсія не пов`язана з переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону, то її пенсія підпадає під пенсії, які повинні бути перераховані у 2022 році.

Посилання відповідача на положення п.4 постанови КМУ №118, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставним, оскільки вказаною нормою права врегульовано виплату щомісячних доплат до пенсій, у випадку не здійснення підвищення пенсій за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року.

Так, відповідно до п.4 постанови КМУ №118 з 1 березня 2022 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2022 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" (Офіційний вісник України, 2021 р., № 17, ст. 679) щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказана норма не свідчить про те, що пенсії, призначені за зверненнями які надійшли до 31 грудня 2021, не підлягають перерахунку. Вказаною нормою права врегульовано виплату щомісячних доплат до пенсій, у випадку не здійснення підвищення пенсій за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року. А самі випадки не здійснення перерахунку пенсії, визначаються Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені відповідачем аргументи не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності у позивачки права на перерахунок пенсії на підставі положень постанови КМУ №118.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №160/13075/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 07.02.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк