Справа № 320/2231/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

07 лютого 2023 року Справа № 320/2231/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., отримавши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області від 27.10.2022 про скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області від 01.10.2020 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України";

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС України у м. Києві та Київській області оформити та видати нове тимчасове посвідчення на ім`я ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) замість Тимчасового посвідчення громадянина України № НОМЕР_2 , строк дії якого закінчився 01.10.2020.

03.02.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду дана позовна заява відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої ч. 3 ст. 161 КАС України та визначено позивачу порядок та строк усунення недоліків позовної заяви.

06.02.2023 позивачем виконано вимоги ухвали суду від 03.02.2023.

07.02.2023, ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що у даній справі позивачем було подано аналогічну заяву про забезпечення позову 03.02.2023 та ухвалою суду 03.02.2023 у зв`язку із невідповідністю заяви вимогам ч. 4 ст. 152 КАС України, керуючись ч. 7 ст. 154 КАС України повернуто позивачу заяву про забезпечення позову без розгляду.

06.02.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення відповідача Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області від 27.10.2022 про скасування рішення Головного управління ДМС України у м. Києві від 01.10.2020 про оформлення громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) від 01.10.2020 до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі щодо оскарження вказаних дій відповідача.

Заява обґрунтована наявністю небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, позивача буде позбавлено тимчасового посвідчення громадянина України, що зумовить відсутність захисту та невизначеність його правового статусу в України під час воєнного стану.

Суд зазначає. що відповідно до ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 2 ст. 150 КАС України та вказує самостійною підставою для забезпечення позову те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до того, що він буде позбавлений тимчасового посвідчення громадянина України, що зумовить відсутність захисту та невизначеність його правового статусу в України під час воєнного стану.

Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та в разі його вжиття судом, не виникають обставини фактичного вирішення справи по суті, є забезпеченням доступу позивача до правосуддя в Україні та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Зауважив також, що обраний ним вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, наполягає на очевидності настання негативних наслідків для його прав та інтересів та застосування заходів забезпечення позову не матимуть негативних наслідків для відповідача.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що перевірка наявності обставин порушення прав та законних інтересів позивача рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області від 27.10.2022 про скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області від 01.10.2020 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України", є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду заяви про забезпечення позову після відкриття провадження, такі дії є фактично надання судом правової оцінки спірному рішенню до ухвалення рішення по суті та, суд зазначає, що ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Враховуючи те, що позивач у поданій заяві вказує на підстави для забезпечення позову, що визначені у ч. 2 ст. 150 КАС України, обставини по справі можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відповідно застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Позивач зазначив, що на думку відповідача ним не виконано подане відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" зобов`язання припинити іноземне громадянство та вказує, що він отримав громадянство рф за фактичним місцезнаходженням будучи при цьому етнічним українцем, таким, що народився в м. Бердичів та з 2007 року постійно мешкає і працює на території України. Позивач також вказав, що 31.03.2011 він отримав безстрокову посвідку НОМЕР_3 на постійне проживання в Україні, 13.10.2020 отримав тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_2 , видане Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України у м. Києві та Київській області. 04.12.2019 ним було подано письмове зобов`язання припинити громадянство рф протягом 2 років з моменту набуття ним громадянства і подати відповідний документ про припинення громадянства рф до органу, що видав тимчасове посвідчення, наполягає, що він сумлінно виконував зобов`язання щодо припинення громадянства рф та через військову агресію з боку рф та через припинення усіх консульських та дипломатичних взаємовідносин з даною країною він не має змоги отримати від уповноваженого органу документ про припинення громадянства, у зв`язку з чим він зможе лише подати декларацію про відмову від громадянства.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його майновим правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, враховуючи також те, що як вказує позивач він має право подати до уповноваженого органу декларацію про припинення громадянства задля виконання умов відповідача.

Відповідно, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову, доказів позбавлення його тимчасового посвідчення до суду не надано, як і не надано яким саме чином на нього впливає воєнний стан оголошений в країні, уповноважений орган вимагає дотримання позивачем порядку припинення громадянства для отримання відповідного статусу на території України, що має бути досліджено та встановлено судом саме в ході вирішення справи.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період перебування справи у провадженні суду та вирішення справи судом, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову є обґрунтуванням підстав незаконності дій відповідача під час винесення рішення в період оголошення в Україні воєнного стану, яким скасовано рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області від 01.10.2020 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України", є обґрунтуванням та підставою поданого до суду позову та предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 117, 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Войтович І.І.